КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
Справа №361/5198/15-ц                               Головуючий у 1 інстанції: Радзівіл А.Г. 
Провадження №22-ц/824/2553/2021           Доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
25 травня 2021 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого  (судді-доповідача)                   Гаращенка Д.Р.
суддів                                                       Сліпченка О.І, Сушко Л.П.,
за участю секретарів                               Налапко Ю.І., Спенея О.С.,
                                                                       Стеблиненко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційної скаргою адвоката Євдоченко Наталії Дмитрівни представника ОСОБА_1  на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
 
ВСТАНОВИЛА:
 
У липні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором №053-2008-834 від 20 березня 2008 року в розмірі 106 615,56 доларів США, а також судові витрати.
У мотивування позовних вимог посилалося на те, що 20 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №053-2008-834, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в сумі 105 000 доларів США строком користування до 10 березня 2034 року зі сплатою 12,45 % річних. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме, трикімнатної квартири за адресою:   АДРЕСА_1 .
10 вересня 2009 року та 07 жовтня 2009 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладено Додаткові угоди до Кредитного договору, якими змінювався розмір плати за користування кредитом: з 10 вересня 2009 року по 09 березня 2010 року встановлювалась ставка за користування кредитом на рівні 8,78 % річних, з 10 березня 2010 року по 09 березня 2015 року - 13,92 % річних, а починаючи з 10 березня 2015 року - 13,45 % річних.
Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме, в порядку, передбаченому Кредитним договором, видав позичальнику кредитні кошти шляхом банківського переказу коштів на його рахунок.
У свою чергу позичальник зобов`язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно Кредитного договору. Однак, у порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання.
Враховуючи порушення зобов`язань, встановлених Кредитним договором щодо сплати процентів, у ОСОБА_1 виник обов`язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти.
20 березня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №053-2008-834-Р, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. 
25 грудня 2014 року банком на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про погашення суми заборгованості, але позичальник не вчинила жодних дій щодо добровільної сплати заборгованості. 
Крім того, 25 грудня 2014 року на адресу ОСОБА_2 було направлено лист-вимогу відповідно до п.2.2 Договору поруки, але, порушуючи п. 2.3 Договору поруки, поручитель не виконав умов договору, суму заборгованості не повернув.
Сума заборгованості за Кредитним договором станом на 07.05.2015 року складає 106615,56 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 95 764,01 доларів США; відсотки - 10787,03 доларів США; підвищені відсотки - 64,52 доларів США. 
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2  на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за Кредитним договором №053-2008-834 від 20 березня 2008 року в розмірі 106 615 доларів США 56 центів, що за курсом НБУ станом на 22 жовтня 2020 року становить 28,27 грн та складає 3 014 021 грн 88 коп., та судовий збір в розмірі 3775 грн 80 коп.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Євдоченко Н.Д. представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідачів про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом. Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості зміна розміру процентної ставки відбулася з ініціативи позивача в односторонньому порядку в серпні 2008 року. Дана обставина вплинула на права та обов`язки поручителя ОСОБА_2 , оскільки у зв`язку з такою зміною зобов`язання без згоди поручителя порука припинилася.
Вказує, що при проведенні дослідження судовим експертом не було враховано того, що на момент нарахування процентів за користування кредитом у періодсерпень 2008 року - 09 вересня 2009 року застосоване позивачем підвищення процентної ставки було проведено всупереч умов Кредитного договору.
Крім того, позивачем було направлено вимогу про дострокове погашення кредиту 24 грудня 2014 року, яку поручитель мав виконати протягом 10 робочих днів з дня направлення вимоги, тобто до 09 січня 2015 року. Відтак, шестимісячний строк із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту, спливає 09 липня 2015 року. Позов подано 22 липня 2015 року, тобто поза межами строку звернення до поручителя.
Також посилається, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, покладення на відповідачів обов`язку зі сплати процентів за період з 25 грудня 2014 року по 07 травня 2015 року у сумі 5340,35 доларів США є таким, що суперечить нормі ч. 2 ст. 1050 ЦПК України.
Вказує, що про судове засідання, призначене на 22 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 дізналася випадково, у зв`язку з чим просила суд відкласти розгляд справи. У ОСОБА_1 були відсутні відомості про розгляд справи 04 травня 2020 року та 10 липня 2020 року, оскільки судові повістки про її виклик у судове засідання на вказані дати вона не отримала. Повідомлення особи, яка не мала повноважень на представництво її інтересів (представника ОСОБА_3 ) не можна вважати належним повідомленням ОСОБА_1 у силу ч 7 с ст. 272 ЦПК України, оскільки його повноваження припинилися 13 жовтня 2019 року.
 
АТ «Універсал Банк» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що рішення суду є законним та таким, що постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.
У судовому засіданні адвокат Євдоченко Н.Д. представник ОСОБА_1 та адвокат Самборський Є.О. представник ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати.
Представник АТ «Універсал Банк» Антіпова О.А. просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.
 
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Колегією суддів встановлено, що 20 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №053-2008-834, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 105 000 доларів США зі сплатою 12,45 % річних та кінцевим терміном повернення до 10 березня 2034 року. (а.с. 4-9 т. 1)
Згідно виписки за 20.03.2008 року та меморіального ордеру від 20.03.2008 року ОСОБА_1 отримала 105 000 доларів США. (а.с. 39 т. 1, а.с. 98 т. 3)
10 вересня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №053-2008-834, згідно з якою сторони внесли зміни до Договору, виклавши пункти 1.1, 1.1.1, 1.1.2 Договору в новій редакції та доповнили Договір пунктом 1.1.3, зокрема, з 10 вересня 2009 року до 06 жовтня 2009 року включно процентна ставка становить - 8,78 %, підвищена процентна ставка - 40,35 %, з 07 жовтня 2009 року до 09 березня 2010 року процентна ставка становить - 13,45 %, підвищена процентна ставка - 40,35 %. (а.с. 16-17 т. 1)
07 жовтня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №053-2008-834, згідно з якою сторони внесли зміни до Договору, виклавши текст Договору в новій редакції. (а.с. 18-27 т. 1)
На забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором №053-2008-834 від 20.03.2008 року 20 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2   укладено Договір поруки №053-2008-834-Р. (а.с. 31-33 т. 1)
07 жовтня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду до Договору поруки №053-2008-834-Р, відповідно до якої останній надав свою згоду на зміну основного зобов`язання у зв`язку з внесенням змін до Основного договору, укладеного між кредитором та боржником. (а.с. 34-35 т. 1)
Відповідно до наданого банком розрахунку станом на 07.05.2015 року заборгованість за Кредитним договором становить 106 615,56 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 95 764,01 доларів США; відсотки - 10787,03 доларів США; підвищені відсотки - 64,52 доларів США. (а.с. 36-38 т. 1)
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
За положеннями статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За умовами п. 5.3.1, 5.3.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором, використовувати кредит на цілі, визначені п. 1.3 цього Договору, повернути кредит в сумі, вказаній у п. 1.1 цього Договору ,своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом ,а також у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим Договором сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені цим Договором.
Відповідно до статей 525 та 611 Цивільного кодексу України сторони погодили, що у випадку прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 (двох) місяців, та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим Договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту.
25 грудня 2014 року ПАТ «Універсал Банк» направило відповідачам вимогу про сплату заборгованості за Кредитним договором, згідно якої розмір заборгованості позичальника по сплаті кредиту та нарахованих процентах становить 101 210,69 доларів США, з яких: прострочена заборгованість - 400,11 доларів США, строкова сума заборгованості за кредитом - 95 363,90 доларів США, відсотки/комісія, нараховані за користування кредитними коштами - 5446,68 доларів США. Банк вимагав сплатити прострочену заборгованість за Кредитним договором та проценти, нараховані за користування кредитними коштами. (а.с. 47-54 т. 1)
Використовуючи своє право згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, шляхом направлення 25 грудня 2014 року на адресу відповідачів вимоги про погашення заборгованості протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення, банк змінив строк виконання зобов`язання з 10 березня 2034 року на 26 січня 2015 року.
З позовом банк звернувся 22 липня 2015 року.
Тобто, ПАТ «Універсал Банк» використало право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та  в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).
Отже, вимоги банку про сплату процентів, які нараховані поза межами строку кредитного договору, є безпідставними, оскільки право банку нараховувати проценти припинилось зі спливом строку дії кредитного договору.
Після закінчення строку дії кредитного договору кредитор має право на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, якщо зобов`язання залишається невиконаним, разом із тим таких вимог в контексті цього позову не заявлено.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №12366-71 від 24 січня 2020 року відповідно до наданих документів та з урахуванням оплат станом на 07.05.2015 року підтверджуються операції ПАТ «Універсал Банк» з надання кредиту, повноти нарахування і сплати відсотків за користування кредитом позичальником ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту №053-2008-834 від 20 березня 2008 року. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 (по сплаті процентів за кредитом та погашення основної суми боргу) перед ПАТ «Універсал Банк» відповідає умовам Кредитного договору №053-2008-834 від 20 березня 2008 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту, при цьому у розрахунку заборгованості на користь ОСОБА_1 зараховано коштів на 1302,17 доларів США більше, ніж значиться у банківській виписці, за рахунок нарахування з 10.10.2011 року базової процентної ставки за користування кредитом в розмірі 13,45%. Обґрунтувати, чи відповідає метод нарахування банком процентів за Договором про надання споживчого кредиту №053-2008-834 від 20 березня 2008 року вимогам Положення про кредитування банку не видається за можливе, оскільки Положення про кредитування в ПАТ «Універсал Банк» на дослідження не надано. При цьому, метод нарахування банком процентів за Договором про надання споживчого кредиту №053-2008-834 від 20 березня 2008 року відповідає вимогам п. 1.22 Постанови Правління НБУ від 18.06.2003 року №255. (а.с. 16-28 т. 4)
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Кредитним договором з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість станом 26 січня 2015 року у розмірі 101 863,20 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту - 95 764,01 доларів США, заборгованість по відсотках - 6072,99 доларів США, заборгованість по підвищених відсотках - 26,20 доларів США.
Щодо доводів апелянта на відсутність доказів повідомлення відповідачів про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом та зміну її банком в односторонньому порядку в серпні 2008 року, що вплинуло на права та обов`язки поручителя ОСОБА_2 , колегія суддів зазначає наступне.
За умовами п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3, 1.1.4 Додаткової угоди б/н до Кредитного договору №053-2008-834 від 07 жовтня 2009 року кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 105 000 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит. З 07 жовтня 2009 року до 09 березня 2010 року включно базова процентна ставка становить 8,78 % річних, підвищена процентна ставка - 16,78 % річних; з 10 жовтня 2010 року до 09 березня 2015 року включно базова процентна ставка становить - 13,92 % річних,  підвищена процентна ставка - 21,92 % річних; починаючи з 10 березня 2015 року базова процентна ставка становить - 13,45 % річних, підвищена процентна ставка - 21,45 % річних. У разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості за цим Договором протягом періоду з 07 жовтня 2009 року по 09 березня 2010 року включно та відсутності її погашення протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення позичальник зобов`язується починаючи з першого календарного дня виникнення прострочення сплачувати кредитору за користування кредитом проценти в розмірі 13,45 % річних (базова процентна ставка), а за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 21,45 % річних (підвищена процентна ставка). 
Крім того, у п. 2 Додаткової угоди б/н до Кредитного договору №053-2008-834 від 07 жовтня 2009 року сторони погодили, що підписанням цієї Додаткової угоди позичальник підтверджує правомірність нарахування кредитором процентів за користування кредитом та факт їх оплати позичальником в добровільному порядку на підставі Договору в будь-яких попередніх редакціях, включаючи факти сплати за зміненими процентними ставками, а саме, в період з 15 липня 2008 року по 07 жовтня_2009 року включно позичальник підтверджує правомірність нарахування кредитором процентів за користування кредитом за наступними ставками: процентна ставка 13,45 % річних (базова процентна ставка); за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) процентна ставка в розмірі 40,35 % (підвищена процентна ставка). 
Також у п. 5 Додаткової угоди б/н до Кредитного договору №053-2008-834 від 07 жовтня 2009 року зазначено, що підписавши цю Додаткову угоду позичальник заявляє, що він/вона повністю задоволений(а) рішеннями/відповідями, наданими кредитором у відповідь на будь-які заяви/звернення/запити/скарги позичальника щодо виконання умов цього Договору (та/або інших відносин з кредитором), складені та надіслані позичальником до кредитора до дати набрання чинності цієї Додаткової угоди, при цьому позичальник також підтверджує, що не має до кредитора жодних претензій.
У п. 1.2.3 Додаткової угоди до Договору поруки №053-2008-834-Р від 07 жовтня 2009 року банк та поручитель погодили, що у період з 07 жовтня 2009 року по 09 березня 2010 року включно боржник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом в наступному розмірі: 8,78 % річних (розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів), 16,78 % річних розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів); у період з 10 жовтня 2010 року до 09 березня 2015 року включно боржник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом в наступному розмірі: 13,92 % річних (розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів), 21,92 % річних розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів); починаючи з 10 березня 2015 року боржник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом в наступному розмірі: 13,45 % річних (розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів), 21,45 % річних (розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів). У разі виникнення у боржника простроченої заборгованості за Основним договором протягом періоду з 07 жовтня 2009 року по 09 березня 2010 року включно та відсутності її погашення протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такої простроченої заборгованості, боржник, починаючи з четвертого календарного дня виникнення прострочення, сплачує кредитору проценти в розмірі 13,45 % річних (розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів) та 21,45 % річних (розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів). 
Крім того, у п. 2, 3  Додаткової угоди до Договору поруки №053-2008-834-Р від 07 жовтня 2009 року сторони погодили, що в період з 15 липня 2008 року по 07 жовтня_2009 року включно поручитель підтверджує правомірність нарахування кредитором процентів за користування кредитом боржником за наступними ставками: процентна ставка 13,45 % річних (базова процентна ставка); за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) процентна ставка в розмірі 40,35 % (підвищена процентна ставка). Підписавши цю Додаткову угоду поручитель заявляє, що він/вона повністю задоволений(а) рішеннями/відповідями, наданими кредитором у відповідь на будь-які заяви/звернення/запити/скарги поручителя щодо виконання умов цього Договору (та/або інших відносин з кредитором), складені та надіслані поручителем до кредитора до дати набрання чинності цієї Додаткової угоди, при цьому поручитель також підтверджує, що не має до кредитора жодних претензій.
Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Колегія суддів зазначає, що відповідачами умови Додаткових угод щодо правомірності нарахування кредитором процентів за користування кредитом у розмірі процентна ставка 13,45 % річних у період з 15 липня 2008 року по 07 жовтня 2009 року не оспорювалися. 
Додаткова угода б/н до Кредитного договору №053-2008-834 від 07 жовтня 2009 року та Додаткова угода до Договору поруки №053-2008-834-Р від 07 жовтня 2009 року не містять заперечень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо неправомірності нарахування процентів у розмірі 13,45% річних.
Крім того, ОСОБА_1 продовжила сплачувати кредит та проценти за користування кредитом після укладення Додаткової угоди б/н до Кредитного договору №053-2008-834 від 07 жовтня 2009 року. 
Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість у ОСОБА_1 виникла з 10.08.2014 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (у редакції, чинній на момент подання позову до суду) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.
Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що у законі передбачено три способи визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги).
Зважаючи на наведене, строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.
З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію такого виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак й в такому разі кредитор може звернутися з названою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання поруки ОСОБА_2 такою, що припинилася.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апелянта, що справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності належним чином повідомленого відповідача, що згідно ч. 3 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду.
Відповідно до ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.
Частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2015 року відкрито провадження у даній справі.
Розгляд справи відкладався неодноразово.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2020 року провадження у справі відновлено, судове засідання призначено на 14:00 год 04 травня 2020 року. (а.с. 38 т. 4)
Повістки, направлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 , про призначення судового засідання на 04 травня 2020 року повернулися з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 43-44 т. 4)
Повістки про призначення судового засідання на 10 липня 2020 року, направлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на адресу:   АДРЕСА_1 , повернулися з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 58-59 т. 4)
У матеріалах справи відсутні повістки про призначення судового засідання на 22 жовтня 2020 року, направлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на адресу:       АДРЕСА_1 .
Крім того, термін дії довіреності ОСОБА_1 на представництво її інтересів ОСОБА_3 закінчився 13 жовтня 2019 року, а тому повідомлення ОСОБА_3 як представника ОСОБА_1 за допомогою sms-повідомлення про  розгляд справи не свідчить про належне повідомлення відповідачів.
Наведене свідчить, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.
22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надіслала на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 22 жовтня 2020 року, у зв`язку з перебуванням її за кордоном України, перетин кордону є неможливим через пандемію коронавірус та введений карантин. (а.с. 73 т. 4)
Відповідно до ч. 1, п. 1, 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Суд першої інстанції, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 , в тому числі і ОСОБА_2 , щодо яких відсутні докази належного повідомлення про час та місце розгляду справи на 04 травня 2020 року, 10 липня 2020 року та 22 жовтня 2020 року після відновлення провадження у справі, при цьому відмовивши у відкладенні розгляду справи через ненадання доказів на підтвердження перебування відповідача за кордоном України, порушив конституційне право ОСОБА_1 на участь у судовому розгляді, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.
Колегія суддів зазначає, що конституційне право на участь у судовому розгляді бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду не може бути формальним, це є порушенням зазначених вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення і ухвалення власного рішення.
Згідно з ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви по 1 745,56 грн з кожного, а з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 244,31 грн.
Керуючись ст. 268, 367, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
 
ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу адвоката Євдоченко Наталії Дмитрівни представника ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором №053-2008-834 від 20 березня 2008 року в розмірі 101 863 (сто одна тисяча вісімсот шістдесят три) долари США 20 центів, з яких: заборгованість по кредиту - 95 764 (дев`яносто п`ять тисяч сімсот шістдесят чотири) долари США 01 цент, заборгованість по відсотках - 6072 (шість тисяч сімдесят два) долари США 99 центів, заборгованість по підвищених відсотках - 26 (двадцять шість) доларів США 20 центів.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 745 (одна тисяча сімсот сорок п`ять)  грн 56 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 745 (одна тисяча сімсот сорок п`ять) грн 56 коп.
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 244 (двісті сорок чотири) грн 31 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного суду.
Повний текст постанови складено 28 травня 2021 року.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко

Судді                                                                                      О.І. Сліпченко

                                                                                               Л.П. Сушко