ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року	Львів	Справа № 380/9683/20 пров. № А/857/4629/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,

розглянувши порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 31 грудня 2020 року у справі № 380/9683/20 (прийняте за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львові суддею Брильовським Р.М.; повний текст рішення складено та підписано 05.01.2021) за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 

                                                     В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просило стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 , відповідач) податковий борг в сумі 145 861,83 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів та адміністративних штрафів і штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв і тютюну, який добровільно не погашений.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив ФОП ОСОБА_1 , вважаючи, що воно є незаконним, необґрунтованим, постановленим при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а тому просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вимога позивача на суму 93 980,00 грн є безпідставною та незаконною, оскільки він не міг порушити вимоги податкового законодавства, що зафіксовано рішеннями судів у справах №№ 1340/4452/18, 1340/4086/18.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як видно із довідки про суму податкового боргу № 6545/9/58.9-08 від 10.08.2020 у ФОП ОСОБА_1 є заборгованість у сумі 145 861,83 грн, а саме:
-          із податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 9013,68 грн, яка виникла на підставі самостійно задекларованих зобов`язань відповідно до податкової декларації про майновий стан та доходи (для підприємців) № 9332822126 від 27.01.2020 (термін сплати до 20.02.2020);
-          із військовому збору у розмірі 751,14 грн, яка виникла на підставі самостійно задекларованих зобов`язань відповідно до податкової декларації про майновий стан та доходи (для підприємців) № 9332822126 від 27.01.2020 (термін сплати до 20.02.2020);
-          з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 1317,01 грн, яка виникла на підставі:
- декларації з акцизного податку № 9330346586 від 15.01.2020 на суму 326,95 грн (термін сплати 30.01.2020);
- податкового повідомлення-рішення (форма “Ш”) № 0004785805 від 23.01.2020 на суму 42,14 грн та податкового повідомлення-рішення (форма “Ш”) № 0004775805 від 23.01.2020 на суму 14,92 грн, прийнятих на підставі акта перевірки № 19/58.05/ НОМЕР_1 від 23.01.2020 (термін сплати 02.02.2020);
- декларації з акцизного податку № 9028132582 від 18.02.2020 на суму 330,00 грн (термін сплати 01.03.2020);
- декларації з акцизного податку № 9043281680 від 05.03.2020 на суму 303,00грн (термін сплати 30.03.2020);
- декларації з акцизного податку № 9072076373 від 07.04.2020 на суму 300,00 грн (термін сплати 30.04.2020);
- у зв`язку із застосуванням штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки у розмірі 93 980,00 грн, яка виникла на підставі прийнятого податкового повідомлення рішення № 0051294001 від 12.11.2018;
- у зв`язку із застосуванням штрафних санкцій за порушення у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв і тютюну у розмірі 40 800,00 грн, яка виникла на підставі:
податкового повідомлення-рішення № 0048774001 від 12.10.2018 на суму 17 000,00 грн, прийнятого на підставі акта перевірки № 13/873/4000/ НОМЕР_1 від 04.10.2020 (термін сплати 13.11.2018);
податкового повідомлення-рішення № 0051284001 від 12.11.2018 на суму 17 000,00 грн, прийнятого на підставі акта перевірки № 13/929/4000/ НОМЕР_1 від 26.10.2018 (термін сплати 02.01.2019);
податкового повідомлення-рішення № 0010884001 від 27.05.2019 на суму 6800,00 грн, прийнятого на підставі акта перевірки № 13/346/4000/ НОМЕР_1 від 26.04.2019 (термін сплати 02.01.2019).

Оскільки податковий борг відповідача не був погашений у добровільному порядку, позивач просить стягнути такий у судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення про застосування фінансових санкцій, податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги у встановленому порядку не скасовані та є чинним, за відповідачем обліковується заборгованість, доказів сплати такої заборгованості відповідач до суду не подав.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі – ПК України) платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктами 14.1.39, 14.1156, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;
податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);
податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 57.1, 57.3 статті 57 ПК України, якою визначені строки сплати податкового зобов`язання, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення податкового боргу з відповідача у сумі 145 861,83 грн. 
Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, відповідач навів доводи тільки щодо частини боргу у сумі 93 980 грн, яка виникла на підставі прийнятого податкового повідомлення рішення № 0051294001 від 12.11.2018, вказавши, що незаконність її нарахування підтверджується рішеннями в справах № 1340/4452/18, 1340/4086/18. 

Колегією суддів здійснено перевірку таких доводів відповідача та встановлено таке:
- рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі № 1340/4452/18 визнано протиправним та скасовано розпорядження від 22.08.2018 № 572-р, винесене ГУ ДФС у Львівській області про анулювання ліцензії ФОП ОСОБА_1 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2018131364/7505 від 08.06.2018 (рішення набрало законної сили);
- рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року в справі № 1340/4086/18 визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 22.08.2018 № 0043014001, яким на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача було застосовано штраф у розмірі 6800 грн (рішення набрало законної сили).

З наведеного видно, що скасовані в цих справах рішення не є тими безпосередніми рішеннями, на підставі яких позивач просить стягнути з відповідача наявний борг.

За правилами п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Враховуючи те, що податкове повідомлення рішення № 0051294001 від 12.11.2018 не оскаржувалось в судовому порядку, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що борг у сумі 93 980 грн вважається узгодженим.

Відтак, суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, а тому визнаються сумою податкового боргу у відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведені норми законодавства та встановлені у справі обставини колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивач діяв в спірних правовідносинах у межах своїх службових обов`язків, повноважень та відповідно до норм чинного законодавства.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст.ст. 243, 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                           П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року в адміністративній справі № 380/9683/20 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин