ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 205/5977/20 (2-а/205/124/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                              суддів:  Сафронової С.В., Чередниченка В.Є.,     
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С. 
розглянув у відкритому судовому  засіданні  апеляційну скаргу            	 Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради	
на рішення  Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 16.12.2020р. в адміністративній справі №205/5977/20(2-а/205/124/20)	
за  позовом:	ОСОБА_1    	
до:      про:	Інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Новицького Андрія Сергійовича  Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради скасування  постанови,-   	
ВСТАНОВИВ:

06.08.2020р. ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Новицького А.С., Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради    про визнання дій інспектора неправомірними про  скасування постанови /а.с. 1-7/. 
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2020р адміністративний позов   ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для  усунення недоліків адміністративного  позову /а.с. 29-30/.
У встановлений судом строк  позивачем усунуто недоліки адміністративного позову та ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2020р. за вищезазначеним адміністративним позовом було відкрито провадження в адміністративній справі    №205/5977/20(2-а/205/124/20)  та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження   /а.с. 35-36/.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що     06.07.2020р. інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Новицьким А.С. винесено постанову серії АП №266577460, про  накладення  адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.,  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, вважає її притягнення до адміністративної відповідальності необґрунтованим  та неправомірним,  тому просила суд, постанову  серії  АП №266577460 від 06.07.2020р. про накладення на неї адміністративного стягнення у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. 
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2020р. у справі №205/5977/20(2-а/205/124/20)  адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено; скасовано постанову серії АП №266577460 від 06.07.2020р по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн., за вчинення  адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП закрито; у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 гривень – задоволено частково; стягнуто з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 документально підтвердженні судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 420,4 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 1000 грн    (суддя ОСОБА_2 )    / а.с. 109-117/.
Відповідачі –  головний спеціаліст- інспектор з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Новицький А.С. та  Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради       не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подали кожен окремо один від одного,  апеляційні  скарги  /а.с. 120-124, 128-132/ у яких, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просили скасувати рішення суду першої інстанції від 16.12.2020р.    та постановити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Матеріали адміністративної справи №205/5977/20(2-а/205/124/20), разом з вищезазначеними апеляційними скаргами надійшли до Третього апеляційного адміністративного 04.02.2021р.  /а.с. 136 /.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.02.2021р.   у справі №205/5977/20(2-а/205/124/20) поновлено Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради та інспектору з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження       рішення Ленінського районного суду    м. Дніпропетровська від 16.12.2020р. у справі  №205/5977/20(2-а/205/124/20), апеляційні  скарги  Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради та інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Новицького А.С. на рішення суду першої інстанції від 16.12.2020р. у цій справі залишено без руху і заявникам апеляційної скарги надано строк  для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме : - надання кожним суду апеляційної інстанції документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 630,6 грн. /а.с. 206/.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, у встановлений судом строк, надано суду апеляційної інстанції оригінал платіжного доручення  №22 від 02.02.2021р.  на суму 630,6 грн. про сплату судового збору /а.с. 142/.
У зв`язку з тим, що суддя Панченко О.М.,  яка  входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №205/5977/20(2-а/205/124/20), перебуває у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №205/5977/20(2-а/205/124/20)  відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №205/5977/20(2-а/205/124/20)  від 15.02.2021р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду:  головуючий суддя Коршун А.О., судді – Сафронова С.В., Чередниченко  В.Є. /а.с. 146/.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 15.02.2021р.   у справі №205/5977/20(2-а/205/124/20) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення  Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2020р. у справі №205/5977/20(2-а/205/124/20) /а.с. 147/ та справу призначено до апеляційного розгляду у письмовому провадженні на 23.03.2021р. /а.с. 148/, про що позивач був повідомлений відповідно до чинного законодавства, відповідачі-суб`єкти  владних повноважень, були повідомлені шляхом направлення повістки та ухвали суд засобами електронного зв`язку на їх електронну адресу, яка була зазначена ними  у апеляційній скарзі /а.с. 152/.
Ухвалою Третього апеляційного суду від 22.03.2021р. у справі №205/5977/20(2-а/205/124/20)  апеляційну скаргу інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Новицького Андрія Сергійовича на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2020р. у справі №205/5977/20(2-а/205/124/20) повернуто заявнику /а.с. 156/.
Ухвалою Третього    апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021р. у справі №205/5977/20(2-а/205/124/20) через відсутність доказів повідомлення позивача про день та місце розгляду цієї справи судом апеляційний розгляд цієї справи  призначено до розгляду у судовому засіданні   на 13-30 годин 11.05.2021р.  /а.с. 158/ та судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки було повідомлено учасників справи, відповідача повідомлено засобами електронного зв`язку.
Позивач, у письмовому    відзиві на апеляційну скаргу /а.с. 165-166/, заперечувала проти доводів апеляційної скарги відповідача та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у даній справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 16.12.2020р.    у даній справі залишити без змін.
Представник відповідача  у судовому засіданні підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 16.12.2020р.  скасувати, постановити у справі нове рішення, яким у  задоволенні   позовних вимог відмовити у повному обсязі. 
Заслухавши у судовому засіданні представника позивача та представника відповідача, перевіривши  доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 06.07.2020р.  головним спеціалістом - інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Новицьким А.С. прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія АП №266577460 від 06.07.2020р., відповідно до якої 11.06.2020 р. о 11год. 24хв., транспортним засобом Ford Fiesta, держномер НОМЕР_1 , здійснено стоянку в районі будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха,17, чим порушено вимоги п.15.6  Правил дорожнього руху, чим скоєно    адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K 80V2. ОСОБА_1    визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за вчинення якого накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. /а.с. 9/,    відповідно до матеріалів справи саме ця постанова відповідача є предметом оскарження у даній адміністративній справі.
Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Правилами дорожнього руху України (далі – Правила). 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 15.6 Правил дорожнього руху стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками   5.38,   5.39 встановленими табличкою   7.6.1 дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленими з однією з табличок    7.6.2,   7.6.3,   7.6.4,   7.6.5   легкових автомобілів і мотоциклів тільки так, як показано на табличці.
Частиною  1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.1 ст.279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього кодексу.
Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення. у справах про протиправність таких рішень, покладено саме на суб`єкт владних повноважень. 
Під час розгляду даної справи судом першої інстанції встановлено, що надані відповідачем фотознімки не підтверджують розташування автомобіля держномер НОМЕР_1 у зоні дії дорожніх знаків, які б забороняли стоянку чи зупинку транспортних засобів в конкретному місці, зокрема тих, про які йдеться в п.15.6 ПДР України  /а.с. 82-91/, а тому фотознімки не можуть бути визнані належними та допустимими доказами.
Оскільки відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, при складанні ним постанови серії АП №266577460 від 06.07.2020р.  не були зазначені належні та допустимі докази про порушення позивачем вимог п.15.6 ПДР, яка є предметом оскарження у даній справі, а тому враховуючи положення ст. 62 Конституції України, ст. 280, 251 КУпАП, ст. 77 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для скасування постанови відповідача серії АП №266577460 від 06.07.2020р., і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Щодо правомірності ухвалення судом першої інстанції  у цій справі про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положеннями ч.7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Вирішуючи вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, враховуючи не значну складність цієї справи, час який був витрачений адвокатом на підготовку процесуальних документів, обсяг виконаних робіт, колегія суддів вважає, що з урахуванням предмету спору, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача витрати на професійну  правничу допомогу в розмірі 1000грн., а в стягненні решти суми витрат обґрунтовано відмовив.  
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про    часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, рішення суду першої інстанції від 16.12.2020р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі,    а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись    ст. 310, 315, 316, 321, 322    КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу    Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради    -    залишити без задоволення.
Рішення    Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2020р. у справі №205/5977/20(2-а/205/124/20) – залишити без змін. 
Постанова    суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.
Повний текст виготовлено – 13.05.2021р.      
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко