Ухвала
 
23 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 233/6677/19
провадження № 61-18023ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2020 року, додаткове рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області                       від 30 червня 2020 року, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду                              від 11 листопада 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2020 року, додаткове рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2020 року, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у вказаній вище справі.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно було уточнити вимоги касаційної скарги щодо судових рішень які оскаржуються, з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України, та надіслати, підписану заявником уточнену касаційну скаргу на адресу Верховного Суду відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі та сплатити судовий збір. Роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали.
Обґрунтовуючи необхідність надання доказів сплати судового збору в указаній ухвалі суду зазначено, що заявник, на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги в частині оскарження судових рішень за позовом ОСОБА_1 до КП «Компанія  «Вода Донбасу», однак в частині оскарження судових рішень за позовом КП «Компанія  «Вода Донбасу» до ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір.
На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 подано уточнену касаційну скаргу, з якої вбачається, що заявник оскаржує судові рішення в повному обсязі та клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 23 грудня 2020 року. 
У вищезазначеній ухвалі, Верховний Суд звертав увагу заявника на те, в якій частині вона звільняється від сплати судового збору.
На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 повторно подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору, у якому заявник висловила свою незгоду з судовим рішенням про залишення її касаційної скарги без руху у зв`язку з тим, що вона є споживачем послуг, у підтвердження чого надала ухвалу Верховного Суду                                   від 21 травня 2018 року у справі № 233/4648/17 (провадження № 61-24665ск18); постанову Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 233/4648/17 (провадження № 61-24665ск18); постанову Великої Палати Верховного Суду                      від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18); ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року; ухвалу Верховного Суду України від 29 листопада              2016 року.
Надані заявником судові рішення не можуть бути взяті до уваги Верховним Судом, як на підставу звільнення від сплати судового збору, у справах які були предметом перегляду Верховним Судом та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, позивачі є споживачами послуг, проте у цій справі ОСОБА_1 за первісним позовом не є споживачем таких послуг, тому не звільнена від сплати судового збору.
Крім цього, аргументуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 посилається на те, що вона та її чоловік ОСОБА_2 є особами похилого віку та мають ряд захворювань.
Ухвалою Верховного Суду від 09 березня 2021 року у задоволенні клопотання              ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено та продовжено строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 23 грудня                    2020 року.
Відмовляю у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору в ухвалі вказано, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що вона дійсно позбавлена можливості сплатити судовий збір, зокрема відповідних довідок про доходи (чи їх відсутність) від контролюючого органу, про стан здоров`я або інші належні докази.
Як убачається з матеріалів касаційного провадження ухвалу Верховного Суду                          від 09 березня 2021 року було направлено заявнику на вказану в касаційній скарзі адресу.
Матеріали касаційного провадження містить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення 25 березня 2021 року. 
На адресу суду надійшов лист від ОСОБА_1 , однак вимоги ухвали Верховного Суду                      від 09 березня 2021 року не виконано, що перешкоджає вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2020 року, додаткове рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2020 року, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня                 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, повернути заявнику. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                        І. В. Литвиненко