Ухвала    
17 червня 2021 року
м. Київ
справа № 621/3252/18
провадження № 61-3114ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Зміївського районного суду від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - 
АТ «Ощадбанк», банк) про захист прав споживача. 
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 
2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного суду Київського апеляційного суду 
від 25 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 червня 2019 року залишено без змін (провадження 
№ 61-14145св19).
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 15 червня 2020 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
від 11 грудня 2019 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 червня 2019 року 
у справі № 621/3252/18 (провадження № 61-8454зно20), оскільки 
вирішення вказаної заяви не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області із заявою про перегляд рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27 жовтня 
2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року у справі № 621/3252/18.
Не погоджуючись з указаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року відмовлено 
у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 27 жовтня 
2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Зміївського районного суду Харківської області 
від 25 квітня 2019 року у справі № 621/3252/18.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Зміївського районного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний 
банк України» про захист прав споживачів відмовлено (провадження 
№ 61-193ск21).
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід судді Бібіка О. В. у справі за його заявою про перегляд рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бібіка О. В. залишено без розгляду.
Постановою Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 19 листопада 2020 року залишено без задоволення.
Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 19 листопада 
2020 року залишено без змін.
У лютому 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 
  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року в указаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2021 року касаційну скаргу 
  ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги. Заявнику необхідно було вказати судові рішення, що оскаржуються у прохальній частині касаційної скарги з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції.
На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявник надіслав доповнення до касаційної скарги на ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року, в якому конкретизував прохальну частину касаційної скарги та просив скасувати рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року повністю і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті за нововиявленими обставинами.
Проте, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 березня 2021 року заявником не виконано, оскільки зазначене судове рішення було неодноразово предметом апеляційного перегляду, тому прохальна частина касаційної скарги не відповідає вимогам статті 409 ЦПК України.
Згідно статті 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: 
1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 
2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 
3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 
4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 
5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 
6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 
7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
З урахуванням викладеного, заявник не конкретизував свої вимоги та не виклав прохальну частину касаційної скарги у відповідності до повноважень суду касаційної інстанції, які передбачені статтею 409 ЦПК України.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).
Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). 
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Заявнику надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги, однак він не скористався своїми процесуальними правами, не проявив належної обачності у захисті своїх прав, хоча був обізнаний щодо результату розгляду своєї касаційної скарги.
Отже, оскільки у відведений судом строк ухвала суду не виконана, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому вказана касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Зміївського районного суду від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   С. Ф. Хопта