ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/11795/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М., 
розглянувши  у відкритому судовому засіданні  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року (суддя 1-ї інстанції Ільков В.В.)  у справі №160/11795/20 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області  про визнання незаконними та скасування висновку від 10.08.2020 року, наказів №1266к від 14.08.2020 року та №231о/с від 25.08.2020 року, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,- 

ВСТАНОВИВ:
25.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач, з урахуванням уточнень від 08.10.2020 року, про визнання незаконним та скасування висновку службового розслідування від 10 серпня 2020 року «Про результати службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю заступника начальника СКП Апостолівського   ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 »;  визнання незаконним та скасування наказу №1266к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 від 14.08.2020 року, виданий ГУНП в Дніпропетровській області; визнання незаконним та скасування наказу № 231о/с про звільнення зі служби в поліції від 25.08.2020 року, ГУНП в Дніпропетровській області;  поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області; стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, а саме з 25.08.2020 року по день ухвалення судового рішення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. 
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування, висновки відповідача ґрунтуються виключно на матеріалах кримінального провадження, при цьому вирок суду у кримінальній справі відсутній.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзивів зазначає, що підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача стали матеріали службового розслідування, яке проводилось з метою повної і всебічної перевірки обставин за фактом обставин надзвичайної події за участю заступника начальника СКП Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 відповідно до яких встановлено, що дії позивача не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, та призвели до приниження авторитету Національної поліції. Також вказує на спростування під час розгляду справи процедурних порушень проведення службового розслідування.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач, представник позивача доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просиві відмовити у задоволенні апеляційної скарги, підтримав доводи відзиву.
Перевіривши матеріали справи, і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, що позивач, 12.03.2009 року відповідно до Наказу №30о/с начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області був зарахований до ОВС України з присвоєнням спеціального звання молодший сержант міліції.
Наказом Головного управління   Національної   поліції   в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року № 1 о/с позивача призначено на посаду до Національної поліції.
16.06.2020 року до Головного управління надійшла інформація про те, що тієї ж доби близько 08.00 працівниками військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України, слідчим відділом СУ ТУ ББР, розташованого у місті Полтаві, у рамках кримінального провадження №42020040630000044, розпочатого 12.06.2020 року за матеріалами внутрішньої безпеки за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, спільно з Дніпропетровським управлінням ДВБ НП України та УСБУ в Дніпропетровській області задокументовано протиправну діяльність капітана поліції ОСОБА_1 , який вимагав у громадянина ОСОБА_2 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 5000 доларів США за вплив на прийняття рішення у кримінальному провадженні посадовими особами Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП (Софіївське ВП), а саме перекваліфікації ч.1 ст.121 КК України та направлення обвинувального акту до суду за більш м`якою статтею КК України, якою не передбачено покарання у виді позбавлення волі.
16.06.2020 року о 08.00 слідчим другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві було затримано, як підозрюваного у вчинені злочину, капітана поліції ОСОБА_1 . Того ж дня останньому було  повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3   ст. 369-2 КК України.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 17.06.2020 року №1012 «Про організацію проведення службового розслідування», призначено службове розслідування за інформацією про те, що 16.06.2020 о 08.00 год. працівниками військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону, слідчим відділом СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42020040630000044 від 12.06.2020 року за ч.3 ст. 369-2 КК України, спільно з Дніпропетровським управління ДВБ НП України та УСБУ в Дніпропетровській області задокументовано протиправну діяльність заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_1 .
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2020 року №1060 «Про внесення змін до наказу ГУНП від І 7.06.2020 року   № 1012», викладено нову редакцію п.2 наказу № 1012 та змінено склад дисциплінарної комісії.
На час проведення службового розслідування позивача з 17.06.2020р. було відсторонено від виконання службових обов`язків.
За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 10.08.2020, в якому зафіксовано інформацію щодо обставин порушення кримінального провадження №42020040630000044 від 12.06.2020 року за ч.3   ст. 369-2 КК України, відносно позивача, зокрема нездійснення  позивачем окремих слідчих дій у кримінальній справі №№ 12020040580000115 та нездійснення  оперативного супроводу її,  затримання позивача, обрання останньому запобіжного заходу.
Висновок містить позицію про порушення позивачем службової дисципліни, не дотримання вимог п. 1,2 ч. 1   ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1,6 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2, 5 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених   наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 року, п.1 ч. 1 ст.18, що у полягає у вчиненні дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійно-моральних якостей поліцейського, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів із цього приводу, що свідчить про ігнорування принципів діяльності поліції, з урахуванням дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, застосованого наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 29.05.2020 року №834к, та пропозицію застосувати до заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 14.08.2020 № 1266к до ОСОБА_3 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Згідно з наказом № 231 о/с від 25.08.2020 позивача звільнено зі служби з 26 серпня 2020 року.
Не погодившись зі звільненням та прийнятими висновком, наказами щодо застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся із позовом до суду.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку про відсутність процедурних порушень щодо проведення службового розслідування та правомірність оскаржених наказів.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне.
Статтею 19 Закону України “Про Національну поліцію” передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Пунктом 6 частини 1     статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” службова дисципліна - дотримання поліцейським     Конституції     і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. 
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно зі ст. 12 Закону дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. 
Статтею 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
За приписами стаття 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, за приписами якого службове розслідування призначається на підставі заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку, наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення, тощо. (1-2 розділу ІІ Порядку № 893)
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право, зокрема, надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.
Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом, зокрема: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи.
У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Враховуючи зазначені норми, та зважаючи на те, що 16.06.2020 року до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області  надійшла інформація про те, що тієї ж доби близько 08.00 працівниками військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України, слідчим відділом СУ ТУ ББР, розташованого у місті Полтаві, у рамках кримінального провадження №42020040630000044, розпочатого 12.06.2020 року за матеріалами внутрішньої безпеки за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3   ст. 369-2 КК України, спільно з Дніпропетровським управлінням ДВБ НП України та УСБУ в Дніпропетровській області задокументовано протиправну діяльність капітана поліції ОСОБА_1 , який вимагав у громадянина ОСОБА_2 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 5000 доларів США за вплив на прийняття рішення у кримінальному провадженні посадовими особами Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП, а саме перекваліфікації ч.1   ст.121 КК України та направлення обвинувального акту до суду за більш м`якою статтею КК України, якою не передбачено покарання у виді позбавлення волі, відповідачем було призначено та проведено службове розслідування відповідно до вимог закону.
Щодо доведеності вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який особа має бути звільнена зі служби в поліції, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування за фактом  надзвичайної події про те, що 16.06.2020 о 08.00 год. працівниками військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону, слідчим відділом СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42020040630000044 від 12.06.2020 року за ч.3   ст. 369-2 КК України, спільно з Дніпропетровським управління ДВБ НП України та УСБУ в Дніпропетровській області задокументовано протиправну діяльність заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_1 .
З огляду на обставини, які встановлені службовим розслідуванням, зроблено висновок про порушення позивачем службової дисципліни, не дотримання вимог п. 1,2 ч. 1   ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1,6 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2, 5 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених   наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 року, п.1 ч. 1 ст.18, що у полягає у вчиненні дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського.
Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач у силу своїх службових обов`язків був зобов`язаний не допускати вчинення дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського або підривають авторитет поліції.
З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, а також приймаючи до уваги вищенаведені норми права, суд доходить до висновку про те, що у спірному випадку відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.
В цьому випадку підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції слугували вчинені останнім порушення Закону України "Про Національну поліцію",    Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, інших нормативно-правових актів, які регулюють питання проходження служби в поліції, що виразилось у несумісних з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського, наслідком чого стали і скарги громадян до правоохоронних органів із цього приводу, що свідчить про ігнорування принципів діяльності поліції, з урахуванням дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, застосованого наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 29.05.2020 року №834к, та пропозицію застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Поняття "службова дисципліна" включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції
Оскільки матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, тому при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, встановлений законом.
Суд у спростування доводів позивача зазначає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Аналогічна правова позиція викладена й у постановах Верховного Суду: від 05.05.2019 у справі № 825/1902/16, від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 26.01.2021 № 2140/1342/18.
Підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стало вчинення останнім дисциплінарного проступку у вигляді  порушення службової дисципліни та вчинення дій, які дискредитують звання працівника поліції, що прямо передбачено в оскарженому наказі.
При цьому суд звертає увагу, що висновки відповідача ґрунтуються, насамперед, на матеріалах кримінального провадження №42020040630000044 від 12.06.2020 року за ч.3 ст. 369-2 КК України,  задокументовано відносно  щодо протиправної діяльності заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_1 , що давало  підстави для їх здійснення. 
Додатково суд апеляційної інстанції зазначає, що чинне законодавство покладає на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.
Таким чином позивач був зобов`язаний не допускати вчинків, що несумісні з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей працівника поліції або підривають авторитет поліції.
При цьому суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими доводи позивача, що сам факт порушення кримінального провадження до ухвалення вироку у справі не може бути підставою для звільнення поліцейського зі служби, адже підставою для звільнення позивача стало не вчинення злочину, а порушення службової дисципліни та присяги поліцейського.
Аналогічного висновку дійшов й суд касаційної інстанції під час розгляду справи у подібних правовідносинах у справі 2140/1342/18.
Крім того, кримінальне провадження №42020040630000044 від 12.06.2020 року за ч.3 ст. 369-2 КК України, що проводилося за ознаками кримінального правопорушення відносно позивача, не виключає наявності у діях позивача одночасно складу дисциплінарного проступку та не позбавляє відповідача можливості накладення дисциплінарного стягнення за його вчинення, оскільки матеріалами службового розслідування підтверджено, що звільнення позивача зі служби за порушення службової дисципліни не пов`язане із вчиненням злочину. 
Відтак, наявність чи відсутність вироку в кримінальному провадженні, а також не вручення або вручення позивачу підозри у вченні кримінального правопорушення, не впливає на оцінку дисциплінарного проступку, вчинення якого доведене матеріалами службового розслідування.
Щодо оскарження позивачем висновків службового розслідування, колегія суддів зазначає наступне.
Службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення, є висновок службового розслідування 
За своєю правовою природою висновок службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідків для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.
Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Отже, висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації.
Водночас, обов`язковою ознакою рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.
Таким чином, правова природа оскаржуваного висновку службового розслідування унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання його протиправним, а такі позовні вимоги по суті є неналежним способом захисту.
Доводи позивача в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо проведення підготовчого засідання без участі позивача та його представника незважаючи на подане клопотання, колегія суддів відхиляє, з урахуванням ч. 3 ст. 317 КАС України.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги позивача. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Аналогічного висновку дійшов й суд касаційної інстанції під час розгляду справи у 
Керуючись ст.ст.  315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року  у справі №160/11795/20 - залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
                    Повне судове рішення складено 12 квітня 2021 року.
  
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак