Ухвала
 
05 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 373/462/19
провадження № 61-4515ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області               від 29 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у справі за позовом Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Переяслав-Хмельницький державний агролісгосп» до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним розпорядження та договору оренди земельної ділянки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2019 року перший заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 31 травня 2012 року № 245, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди ОСОБА_1 для сінокосіння і випасання худоби та передано на умовах довгострокової оренди земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 0,9496 га, розташовану на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області;
визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 12 липня 2012 року, укладений між Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 3223388200:02:015:0100), загальною площею 0,9496 га для сінокосіння і випасання худоби на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.
 
Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області рішенням                            від 29 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, в задоволенні позову відмовив.
 
17 березня 2021 року заступник керівника Київської обласної прокуратури подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у вищевказаній справі.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
В касаційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що в судовому засіданні апеляційного суду 10 лютого 2021 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваного судового рішення, дата складання повного тексту постанови апеляційного суду не зазначена, засобами поштового зв`язку на адресу Київської обласної прокуратури не направлялася у зв`язку із відсутністю у суду фінансування та видана прокурору наручно лише                    16 березня 2021 року, що підтверджується відповідною розпискою у матеріалах справи. 
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
Наведені у клопотанні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не є поважними, оскільки заявником не надано належних і допустимих доказів на підтвердження обставин отримання ним копії оскаржуваної постанови апеляційного суду від 10 лютого 2021 року саме 16 березня 2021 року. 
 
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
У зв`язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів.
 
Крім цього, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Позовну заяву подано у березні 2019 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 921 грн, підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання заяви про зміну предмету позову у даній справі), тому судовий збір за подання касаційної скарги за дві немайнові вимоги (визнання недійсним розпорядження та договору оренди земельної ділянки) становить 7 684 грн (1 921 грн х 2 х 200 %).
 
Згідно з актом управління забезпечення автоматизованого документообігу Верховного Суду від 19 березня 2021 року № 316 докази сплати судового збору в матеріалах, доданих до касаційної скарги, відсутній.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 7 684 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області                       від 29 вересня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року за клопотанням заступника керівника Київської обласної прокуратури, неповажними.
 
Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев