У Х В А Л А

13 квітня 2021 року
м. Київ
Справа № 560/3330/20
Провадження № 11-139за21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Анцупової Т. О., 
суддів: Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Князєва В. С., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.,
розглянула матеріали касаційної (апеляційної) скарги  ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2021 року у справі № 560/3330/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відповідно до частини третьої статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та з урахуванням довідки від 03 квітня 2020 року № 66/121/49-2020, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплачувати йому пенсію без обмеження строків. Стягнути з відповідача різницю між перерахованою та фактично виплаченою пенсією. Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIIІ від 23 грудня 2015 року, стаття 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», починаючи з 20 жовтня 2016 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволено, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове - про відмову в задоволенні позову.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 560/3330/20 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року на підставі того, що касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню в розумінні статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
05 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року відмовлено у задоволені заяви    ОСОБА_1 про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року за нововиявленими обставинами. 
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 березня 2021 року у справі № 560/3330/20 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою   ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року на підставі пункту 5 частини першої статті 333  КАС України.
17 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява   ОСОБА_1 , в якій позивач просив суд передати справу на розгляд палати або Великої Палати Верховного Суду та виправити описку в ухвалі Верховного Суду від 15 березня 2021 року.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви    ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 15 березня 2021 року у справі №560/3330/20 та відмовлено    ОСОБА_1 у задоволенні заяви про передачу справи на розгляд палати або Великої Палати Верховного Суду.
Не погодившись з цим судовим рішеннямКасаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду  ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду, називаючи свій процесуальний документ «касаційна (апеляційна) скарга», в якому просить: «Прийняти як виняток до розгляду дану справу. Враховуючи обставини справи ухвалити рішення про повернення справи на новий розгляд до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, або розглянути справу і ухвалити рішення про задоволення моїх заяв та клопотань». 
В своїй касаційній «апеляційній» скарзі  ОСОБА_1 зазначає про те, що його заяву про виправлення описки Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду розглядав як суд першої інстанції. Скарга, серед іншого, мотивована тим, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 22 березня 2021 року відступив від висновку, щодо застосування норми права (статті 253 КАС України) у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, зокрема в ухвалах від 07 жовтня 2019 року у справі № 1640/2510/18, від 04 вересня 2018 року у справі № П/811/1786/17, від 13 листопада 2018 року у справі № 2а-0770/2438/12, від 03 грудня 2018 року у справі № 593/156/17 та ухвалі від 12 грудня 2019 року у справі № 469/1511/16-а. Суперечливі правові висновки в ухвалі суду від 22 березня 2021 року та у вищенаведених ухвалах, на переконання скаржника, є підставою для розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду. ОСОБА_1 зазначає про існування якісних критеріїв виключної правової проблеми; наявність різних наукових підходів до вирішення конкретних правових питань у схожих правовідносинах щодо розгляду типових справ, які можуть бути вирішенні тільки Великою Палатою Верховного Суду.
Подану касаційну (апеляційну) скаргу не може буту прийнято до розгляду Великою Палатою Верховного Суду з таких мотивів.
КАС України чітко визначає випадки, у яких перегляд судових рішень (залежно від категорії справи) здійснює саме Велика Палата Верховного Суду, а також підстави такого перегляду в окремих випадках.
Відповідно до частини третьої статті 292 КАС України Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.
Згідно із частиною четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Отже, Велика Палата Верховного Суду може переглядати в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним лише як судом першої інстанції у зазначеній вище категорії справ.
Відповідно до частини першої статті 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.
У поданій касаційній (апеляційній) скарзі  ОСОБА_1 висловлює свою незгоду з ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2021 року, постановленою за наслідками перевірки його заяви про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 15 березня 2021 року.
Чинним процесуальним законодавством не передбачена можливість оскарження до Великої Палати Верховного Суду судових рішень, постановлених Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, як судом касаційної інстанції.
Крім того, згідно із частиною п`ятою статті 355 КАС України, судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними й оскарженню не підлягають.
До повноважень Великої Палати Верховного Суду не відноситься касаційний перегляд судових рішень, які є остаточними.
Також КАС України не передбачена можливість оскарження до Великої Палати Верховного Суду в касаційному порядку рішень судів першої та апеляційної інстанцій. Касаційний перегляд судових рішень Великою Палатою Верховного Суду може бути здійснено лише за визначених статтями 346 та 347 КАС України передумов.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу з викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій-четвертій статті 346 КАС України, або з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 346 цього Кодексу.
Отже, обов`язковою передумовою для розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи за касаційною скаргою її учасника є постановлення судом касаційної інстанції з власної ініціативи чи за клопотанням учасника такої справи ухвали про її передачу до Великої Палати Верховного Суду з обґрунтуванням підстав, визначених у зазначеній правовій нормі.
Тобто питання про передачу адміністративної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду вирішує саме касаційний суд (у цьому випадку - Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду) після подання учасником справи касаційної скарги відповідно до статті 331 КАС України.
Як слідує з матеріалів касаційної (апеляційної) скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 22 березня 2021 року відмовив скаржнику у задоволенні заяви про передачу справи на розгляд палати або Великої Палати Верховного Суду.
Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відмову у прийнятті до свого розгляду касаційної (апеляційної) скарги    ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2021 року у справі № 560/3330/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії.
Керуючись статтями 22, 24, 248, 346, 347, 355 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду касаційної (апеляційної) скарги  ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2021 року у справі № 560/3330/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                     Т. О. Анцупова
Судді:                                    В. В. Британчук                                          Г. Р. Крет
                                               Ю. Л. Власов                                              Л. М. Лобойко
                                                І. В. Григор`єва                                          К. М. Пільков
                                                М. І. Гриців                                                 О. Б. Прокопенко
                                               Д. А. Гудима                                               В. В. Пророк
                                                В. І. Данішевська                                      Л. І. Рогач
                                                Ж. М. Єленіна                                            О. М. Ситнік
                                                О. С. Золотніков                                        В. М. Сімоненко
                                                Л. Й. Катеринчук                                      І. В. Ткач      
В. С. Князєв                                                С. П. Штелик