СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" травня 2021 р.                                                                            Справа № 922/153/21  
Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя  Тарасова І.В.; 
за участі секретаря судового засідання Крупи О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватної науково-виробничої компанії  “Інтербізнес” в особі філії “Харківської” Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес”  (вх.№1070Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 15.03.2021 у справі № 922/153/21 (повний текст рішення складено та підписано 16.03.2021 суддею Лавровою Л.С. у приміщенні господарського суду Харківської області)
за позовом Приватного підприємства “Редут Охорона”, м.Харків,
до Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес” в особі філії “Харківської” Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес”  м.Харків, 
про стягнення коштів,-
ВСТАНОВИЛА:
Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес” в особі філії “Харківської” Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес”, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 01.04.2019 №010419 про надання охоронних послуг у розмірі 597067,20 грн та витрати на оплату судового збору у розмірі 8956,00 гривен. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов договору від 01.04.2019 №010419 про надання охоронних послуг.
          Рішенням господарського суду Харківської області від 15.03.2021 у справі №922/153/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес” в особі філії “Харківська” Приватна науково- виробнича компанія “Інтербізнес” на користь Приватного підприємства “Редут Охорона” заборгованість по договору від 01.04.2019 №010419 про надання охоронних послуг у розмірі 597067,20 грн, витрати на оплату судового збору у розмірі 8956,00 грн.
Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що надані позивачем послуги за договором від 01.04.2019 №010419 підтверджуються актами наданих послуг №3442 від 30.11.2019, №3553 від 31.12.2019, №781 від 31.01.2020, №997 від 29.02.2020, №1384 від 31.03.2020 на суму 597067,20 грн, а відповідач без правових підстав порушив договірні зобов`язання в частині не проведення оплати за отримані послуги, у зв`язку з чим господарський суд визнав доведеними позовні вимоги в частині стягнення боргу за спірним договором, взявши до уваги акти надання послуг.  
Заявник апеляційної скарги з рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 15.03.2021 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача до відповідача про стягнення заборгованості 597067,20 грн за договором №010419 про надання охоронних послуг від 01.04.2019. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, не взяв до уваги доводи відповідача, викладені у письмових процесуальних документах, та вважає, що сума боргу за спірним договором не доведена доказами у матеріалах справи. Посилаючись на ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.55, 124, 129 Конституції України, норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, практику Європейського суду, пункт 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», зазначає, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 апеляційну скаргу Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес” в особі філії “Харківської” Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес” залишено без руху. Встановлено апелянту 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки, передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення господарського суду Харківської області 15.03.2021 у справі №922/153/21. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 31.05.2021 о 15:00 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 24.05.2021 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.          
24.05.2021 від позивача до суду надійшов відзив (вх.№5939) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі не зазначає, що саме порушив суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, при цьому доказів належного виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором в частині повної та своєчасної оплати за надані охоронні послуги за спірний період матеріали справи не містять.
31.05.2021 від представника відповідача, адвоката Пекареніна А.А., до суду надійшло клопотання (вх.№6202) про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник апелянта буде брати участь у судовому засіданні у Харківському апеляційному суді, яке було призначено раніше. Доказів на підтвердження зазначених причин неявки у судове засідання представник відповідача суду не надав.
У судовому засіданні 31.05.2021 представник позивача проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи заперечував з тих підстав, що свої доводи апелянт виклав в апеляційній скарзі, а до клопотання про відкладення розгляду справи заявником не надано доказів участі представника відповідача в іншому судовому засіданні.
Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, зазначає таке.
Частинами 11, 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі №910/6097/17 зазначив, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні за їх відсутності.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що явка представників учасників у судове засідання обов`язковою не визнавалась, усі доводи і вимоги учасники справи можуть викласти і подати суду письмово, а заявник у клопотанні про відкладення розгляду справи не навів суду доводів, що унеможливлюють розглянути судом апеляційну скаргу у даній справі за відсутності його представника, правову позицію відповідача висловлено в апеляційній скарзі. При цьому адвокат Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес” в особі філії “Харківська” Приватна науково- виробнича компанія “Інтербізнес” не надав доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні – участь у судовому засіданні у Харківському апеляційному суді. 
Поряд з цим, одним із принципів господарського судочинства відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є розумність строків розгляду справи судом.
Ураховуючи положення статті 273 Господарського процесуального кодексу України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, зважаючи на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, учасники справи належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, а неявка у судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача через його необґрунтованість, оскільки не визнає повідомлені заявником причини неявки в судове засідання поважними, і вважає за можливе розглянути скаргу у даному судовому засіданні.
Представник та керівник позивача у судовому засіданні 31.05.2021 проти вимог апеляційної скарги заперечували з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу. Просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, заслухавши представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
01.04.2019 між Приватним підприємством "Редут Охорона" та  Приватною  науково-виробничою компанією "Інтербізнес" укладено договір №010419 про надання охоронних послуг, згідно з пунктом 2.1 якого охоронне агентство зобов`язалось забезпечити недоторканність об`єкту охорони, що передається замовником під охорону згідно з актом приймання об`єкту під охорону (додаток 4 до договору), а замовник зобов`язався щомісячно сплачувати охоронному агентству  встановлену цим договором плату. Об`єкт, який передається під охорону, визначається у дислокації, що є додатком до договору та його невід`ємною частиною (пункт 2.2 договору) (а.с.48-51). 
Відповідно до пункту 7.1 договору вартість людино/години на об`єкті охорони складає 43,00 грн/год. Вартість надання охоронних послуг обчислюється з розрахунку перебування на об`єкті охорони протягом місяця 5 умовних охоронників на добу (фактична кількість забезпечення цілодобових постів) згідно з дислокацією постів, а також наявної фактичної кількості охоронників у черговій зміні, виходячи із полуторного складу кількості охоронників, необхідних для забезпечення одного цілодобового посту  або 100 % відсотковим  наповненням (пункт 7.2 договору). 
Згідно з пунктом 7.4 договору оплата щомісячної суми договору за надані послуги здійснюється до 10 числа місяця, що слідує за звітним.
У пункті 7.5 договору сторони погодили, що охоронне агентство  зобов`язано надати замовникові акти про надання охоронних послуг до 2 числа місяця наступного за звітним.
Дія договору може бути припинена достроково, причому сторона-ініціатор припинення розірвання договору інформує про це іншу сторону у письмовій формі не менше ніж за 20 днів (пункт 8.3 договору).
До договору №010419 про надання охоронних послуг сторони уклали додаткову угоду №1, відповідно до умов якої сторони виклали пункти 2.3 та 7.3 у новій редакції, а саме: погодили дислокацію об`єктів, які охороняються, що виклали у додатку №1/1, погодили загальну вартість  щомісячної оплати, а саме вартість людино/години на об`єкті охорони, що становить 40,8 грн/год, середню кількість діб на місяць, кількість цілодобових постів охорони згідно з дислокацією (4 цілодобових постів), що складає 119462,40 грн, без ПДВ.( а.с.10).
Додатковою угодою №2 до договору №010419 про надання охоронних послуг сторони змінили пункти 7.1, 7.3, 10.2 та виклали їх у новій редакції (а.с.11). 
Сторони у додатку №3 до договору протоколом узгодили договірну ціну на надання послуг з охорони об`єкта, вказавши, що даний протокол є підставою для проведення взаєморозрахунків між замовником і охоронним агентством, та є невід`ємною частиною договору (а.с.12).
Згідно з додатком №2 до договору сторони погодили інструкцію по охороні об`єкту філії "Харківська" Приватна науково-виробнича компанія "Інтербізнес" (а.с.14-19). 
У додатку №5 до договору сторони затвердили акт обстеження технічного стану об`єкту філії "Харківська" Приватна науково-виробнича компанія "Інтербізнес" та акт прийняття об`єкту під охорону (а.с.27-28).  
В акті про надання охоронних послуг Охоронне агентство вказує ціну наданих послуг з урахуванням відшкодовування понесених штрафних санкцій, зменшення вартості послуг, виходячи із фактичного забезпечення кількості постів охорони та коефіцієнту  наповнення постів, іншої шкоди, спричиненої Замовникові неналежним виконанням  умов договору. 
Замовник зобовя`заний протягом 5 (п`яти) робочих днів розглянути поданий акт та підписати його або надати заперечення (претензію) щодо викладеного в акті про надання охоронних послуг.  
У разі не підписання замовником акту протягом встановленого строку та відсутності заперечень щодо викладеного в акті, такі послуги вважаються наданими належним чином.  
Позивач, керуючись пунктом 8.3 діючого між підприємствами договору, запропонував відповідачу припинити достроково договір №010419 про надання охоронних послуг, про що поінформував відповідача у письмовій формі не менше ніж за 20 днів (а.с.35-36). 
На виконання умов договору позивач надав, а відповідач прийняв без заперечень охоронні послуги, у тому числі:
- за актом надання послуг №3442 від 30.11.2019 на суму 119462,40 грн (а.с.30);
- за актом надання послуг №3553 від 31.12.2019 на суму 119462,40 грн (а.с.31);
- за актом надання послуг №781 від 31.01.2020 на суму 119462,40 грн (а.с.32); 
- за актом надання послуг №997 від 29.02.2020 на суму 119462,40 грн (а.с.33);
- за актом надання послуг №1384 від 31.03.2020 на суму 119462,40 грн (а.с.34).
Оригінали договору №010419 від 01.04.2019 про надання охоронних послуг та додаткових угод до нього, а також зазначених актів були досліджені колегією суддів у судовому засіданні у ході апеляційного провадження.
Докази оплати за надані послуги за спірним договором матеріали справи не містять.
Відповідач в апеляційній скарзі не заперечує факт укладення спірного договору з позивачем та зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінку доводам відповідача, що містяться у процесуальних документах, при цьому не конкретизує, які саме доводи або докази у справі не досліджені судом першої інстанції.
Як убачається з відзиву на позовну заяву, його змістом є посилання відповідача на норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, однак відповідач не зазначає конкретних заперечень щодо будь-яких обставин у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Доказів на підтвердження своєї позиції у справі відповідачем також не надано. 
Посилання апелянта в обґрунтування своїх доводів на пункт 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» як на підставу апеляційного оскарження судового рішення не може бути взято до уваги, оскільки за змістом частини четвертої ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має ураховувати висновки щодо застосування норм права, викладених саме у постановах Верховного Суду, тоді як постанови Пленуму Верховного Суду України не є джерелом правозастосовчої практики у розумінні цієї правової норми.
З огляду на зазначені обставини справи, господарським судом правильно встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем вартості послуг охорони за жовтень 2019 року у розмірі 119435,20 грн, листопад 2019 року у розмірі 119435,20 грн, грудень 2019 року у розмірі 119435,20 грн, січень 2020 року у розмірі 119435,20 грн за спірним договором виникла заборгованість у розмірі 597067,20  грн.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. 
Частиною першою статті 8 Закону України "Про охоронну діяльність" унормовано, що суб`єкт охоронної діяльності надає послуги з охорони на підставі договору, укладеного із замовником у письмовій формі відповідно до законодавства.
Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.
За правилами ст.907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Відповідно до частини 1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Приписами ст.629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положення ст.526 Цивільного кодексу України  передбачають, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини 1 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Обов`язок доведення факту неналежної оплати за надані послуги закон покладає на замовника (відповідача).
Доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором у частині повної та своєчасної оплати за надані охоронні послуги з листопада 2019 року по березень 2020 року відповідач не надав, доводи позивача не спростував.
Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Згідно з частиною 1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Ураховуючи зазначені обставини справи та норми чинного законодавства, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань у частині не проведення оплати за отримані охоронні  послуги згідно з актами наданих послуг №3442 від 30.11.2019, №3553 від 31.12.2019, №781 від 31.01.2020, №997 від 29.02.2020, №1384 від 31.03.2020 та стягнення заборгованості за спірним договором у розмірі 597067,20  грн.
Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом першої інстанції у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі та прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, також судом першої інстанції не порушено і норми процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не убачає. 
З урахуванням приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 254, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, –
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Приватної науково-виробничої компанії  “Інтербізнес” в особі філії “Харківської” Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес”  залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду Харківської області від 15.03.2021 у справі №922/153/21 залишити без змін.
Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02.06.2021.

Головуючий суддя                                                                    О.А. Пуль

Суддя                                                                                           Я.О. Білоусова  

Суддя                                                                                           І.В. Тарасова