Ухвала
26 травня 2021 року
м. Київ
справа № 161/1696/20 
провадження № 61-8746ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2021 року та Волинського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У 2020 році ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. 
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 
2020 року клопотання ОСОБА_2 про призначення земельно-технічної експертизи задоволено.
Призначено у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, судову земельно-технічну експертизу.
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 
2020 року поновлено провадження у зв`язку із клопотанням судового експерта Мисковець Н. О. про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення судової земельно-технічної експертизи.
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 вересня 
2020 року провадження у справі зупинено у зв`язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2020 року.
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 
2020 року поновлено провадження у справі у зв`язку із повідомленням судового експерта Мисковець Н. О. про непроведення експертизи у зв`язку із ненаданням додаткових документів.
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою зупинено, 
у зв`язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2020 року.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення на вирішення земельно-технічної експертизи додаткового питання, відмовлено.
 
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2021 року повернуто скаржнику. 
 
Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив з того, що апеляційна скарга подана на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, оскільки в апеляційній скарзі ОСОБА_1 оскаржувала ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 11 березня 2021 року в частині відмови у задоволенні її клопотання. 
 
20 травня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язкузвернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2021 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її клопотання про постановлення на вирішення земельно-технічної експертизи додаткового питання.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року        № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права 
є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.
 
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
 
Згідно частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 
1) відмови у видачі судового наказу; 2) забезпечення доказів, відмови 
в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів; 
3) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову; 4) скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову; 5) зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення; 6) повернення заяви позивачеві (заявникові); 7) відмови у відкритті провадження у справі; 
9) передачі справи на розгляд іншого суду; 10) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 11) затвердження мирової угоди; 12) призначення експертизи; 13) визначення розміру судових витрат; 
14) зупинення провадження у справі; 15) закриття провадження у справі; 
16) залишення позову (заяви) без розгляду; 17) окрема ухвала; 18) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 19) внесення або відмови 
у внесенні виправлень у рішення; 20) відмови ухвалити додаткове рішення; 
21) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 22) повернення заяви про перегляд заочного рішення; 23) відмови у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 24) поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 25) виправлення помилки 
у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню; 
26) відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення; 27) розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця; 28) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 29) повороту виконання рішення суду чи відмови у повороті виконання рішення; 30) звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано 
в установленому законом порядку; 31) тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; 31-1) скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; 32) визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; 33) тимчасового влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу; 34) оголошення розшуку відповідача (боржника) або дитини; 35) примусового проникнення до житла; 36) звільнення (призначення) опікуна чи піклувальника; 37) відмови у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу; 
38) повернення заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу; 39) повернення заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу; 40) залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження; 41) відновлення повністю або частково втраченого судового провадження чи відмови в його відновленні.
 
Даний перелік є вичерпним і додаткового тлумачення не потребує.
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що не погоджуючись з ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 
2021 року в частині відмови у задоволенні клопотання про постановлення на вирішення земельно-технічної експертизи додаткового питання, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
 
Дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки ухвала в частині відмови у задоволенні клопотання про постановлення на вирішення земельно-технічної експертизи додаткового питання не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, то апеляційна скарга підлягає поверненню особи, яка її подала.
 
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
 
У частині першій статті 353 ЦПК України закріплено вичерпний перелік ухвали, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
 
Оскільки ОСОБА_1 оскаржувала ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2021 року лише в частині відмови 
у задоволенні її клопотання про постановлення на вирішення земельно-технічної експертизи додаткового питання, то Волинський апеляційний суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу скаржнику.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в  порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у  відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є  необґрунтованою.
 
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2021 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, у частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення на вирішення земельно-технічної експертизи додаткового питання, 
є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 11 березня 2021 року та Волинського апеляційного суду від 13 квітня 
2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            Г. В. Коломієць
          Б. І. Гулько
          Д. Д. Луспеник