ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/125/21	Головуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б. 	
Провадження № 33/817/207/21 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 16 квітня 2021 р. в м. Тернополі за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Стасишина Ю. В. адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не працює,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Теребовлянського району Тернопільської області від 10 березня 2021 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Стасишин Ю. В. просить строк на апеляційне оскарження постанови поновити, постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказує, що строк на апеляційне оскарження був пропущений, оскільки останній день подачі апеляційної скарги припав на вихідний день (20 березня 2021 року), у зв`язку з чим скаргу було подано 22 березня 2021 року.
Що стосується суті оскаржуваної постанови, то апелянт зазначає, що підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у відповідності до ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" в поліцейських не було і про причину зупинки транспортного засобу його підзахисному не повідомлялось, а огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року. Зокрема вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений через 2 год. 30 хв. з моменту зупинки транспортного засобу.
Наголошує на тому, що місцевий суд безпідставно як на доказ вини ОСОБА_1 послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не допитавши їх при цьому безпосередньо в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає, що їхні письмові пояснення не можуть бути беззаперечним доказом винуватості його підзахисного.
При цьому посилається на те, що дані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 напередодні засвідчення моменту щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 вживали алкоголь, а тому надані ними письмові свідчення не є належними доказами.
Зазначає, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Заслухавши представника особи, яка притягується до адмінвідповідальності,- Стасишина Ю. В., який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з таких міркувань.
Що стосується поновлення строку на апеляційне оскарження, то вважаю, що він пропущений не був з огляду на те, що оскаржувана постанова винесена 10 березня 2021 року, а апеляційна скарга подана скаржником 22 березня 2021 року, в понеділок, наступний день після вихідного, тобто в межах десятиденного строку, передбаченого ст. 294 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до оскаржуваної постанови, 08 січня 2021 року о 04 год. 20 хв. в м. Чортків по вул. Млинарська водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» № ARBL-0894 (повірка дійсна до 15.10.2021), який показав результат 1,45‰ проміле. Із результатом огляду на місці зупинки ОСОБА_1 погодився та відмовився проїхати у найближчий медичний заклад для проходження огляду. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.(а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію” поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Як вбачається з матеріалів справи, 08 січня 2021 інспектором взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Розовенком В. В. щодо Іванечка С. М. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №784168, згідно якої 08 січня 2021 року о 04 год. 20 хв. у м. Чорткові по вул. Млинарській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в темну пору доби з вимкнутими фарами ближнього світла, чим порушив п. 19.1 а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Та обставина, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 , в темну пору доби з вимкнутими фарами ближнього світла, підтверджується відеозаписом із відеореєстратора службового автомобіля поліцейських. 
Таким чином вважаю, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції був зупинений законно, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції діяли без достатніх на то підстав, є необґрунтованими.
Доводи апелянта про те, що працівники поліції не проінформували його підзахисного про конкретну причину зупинки транспортного засобу, спростовуються відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що поліцейські під час розмови з ОСОБА_1 вказали, що останній здійснював рух автомобілем без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.
Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп”яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9“а” Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
В ході спілкування з працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, тобто ті, які зазначені у п. 3 Інструкції та протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №112017 від 08 січня 2021 р.
При цьому, як вбачається з відеозапису із нагрудних камер поліцейських, на запитання патрульного: “Коли останній раз вживали алкоголь?” - ОСОБА_1 відповів, що “вчора”.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на технічному приладі — газоаналізаторі «Drager Alcotest 6810» № ARBL-0894 (повірка дійсна до 15.10.2021), на табло якого висвітився показник — 1,45% (проміле) алкоголю в крові, відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
Відтак, поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №112017 від 08 січня 2021 р., акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також долучено до матеріалів справи роздруківку з технічного приладу "Драгер", за допомогою якого і проходив тест на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 .
Зміст протоколу про адміністративне правопорушення всупереч доводам апелянта відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.
Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не надавались та в матеріалах справи не містяться.
Вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена і письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що 08 січня 2021 року о 04 год. 35 хв. в їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» № ARBL-0894 (повірка дійсна до 15.10.2021), за результатом якого на табло висвітилось — 1,45 % (проміле), з чим останній погодився та та відмовився проходити такий огляд у медичному закладі.
Вказані письмові пояснення свідків підписані ними власноруч та сумнівів не викликають.
Твердження апелянта про необхідність перевірки правдивості письмових пояснень свідків шляхом їх допиту в судовому засіданні є безпідставними, оскільки вони не викликані необхідністю з`ясування безпосередньо у свідків таких обставин, які з достовірністю встановлені здобутими по справі вищенаведеними доказами. Більш того, дані особи не є свідками вчинення адміністративного правопорушення. Вони лише засвідчили момент огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому доводи апелянта, що дані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 напередодні засвідчення моменту щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 вживали алкоголь, є надуманими та такими, що надані для уникнення від адміністративної відповідальності. Так, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, під час проведення огляду пасажири, які були в автомобілі разом з ОСОБА_1 , вказували на цю обставину, однак доказів цього поліцейськими не було здобуто. А тому відсутні підстави вважати письмові пояснення свідків неналежними доказами.
Наведені вище пояснення свідків та дані протоколу про адміністративне правопорушення підтверджуються долученим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера "Драгер" в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з результатом якого погодився та відмовився їхати в найближчий медичний заклад.
Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.
Доводи в скарзі про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння через 2 год. 30 хв. з моменту зупинки транспортного засобу є надуманими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, такий огляд був проведений о 4 год. 35 хв., після зупинки транспортного засобу ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 о 04 год. 20 хв., тобто в межах двохгодинного строку, визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Твердження апелянта, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не беруться судом до уваги з огляду на наявну у матеріалах справи розписку ОСОБА_5 , згідно до якої останній зобов`язується доставити автомобіль ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 , до місця стоянки.
Всі інші доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Стасишина Ю. В., не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, інших доказів, які б могли поставити під сумнів рішення суду першої інстанції, не надано.
Відповідно приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
За таких обставин постанова судді Теребовлянського району Тернопільської області від 10 березня 2021 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Стасишина Ю. В. - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Стасишина Ю. В. залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського району Тернопільської області від 10 березня 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін.
Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського 
апеляційного суду Г. І. Коструба