ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/5017/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
секретар судового засідання Цвєткова К.П. 
за участі представника відповідача Савіщенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 р. (суддя Конишева О.В., повне судове рішення складено 21.12.2020 р.) в справі № 280/5017/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 через представника адвоката Скрима Валерію Анатоліївну звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради  про зобов`язання зняти з місця реєстрації проживання громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 на адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2020 р.  допущена заміна відповідача Шевченківській відділ реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради  належним відповідачем  Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.10.2020 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучено до участі в справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 р. позов задоволено, зобов`язано Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради зняти з місця реєстрації проживання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з адреси реєстрації: АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції, що позивач є зареєстрованим як громадянин України із проставлянням в графі «громадянство/підданство: Україна», що підтверджено відомостями з Реєстру територіальної громади. Позивач у відносинах з Україною визнається лише громадянином України, тому зобов`язуючи зняти з місця реєстрації ОСОБА_1 як громадянина Російської Федерації, порушено принцип єдиного  громадянства та фактично визнано позивача у відносинах з Україною іноземцем. Вважає, що факт припинення громадянства  України відносно позивача має значення для вирішення справи, а судом першої інстанції такого не з`ясовано, при цьому за відомостями ДМСУ позивач не звертався з питання припинення/виходу з громадянства України. Відсутність у позивача паспорта громадянина України не є підставою для припинення громадянства. Судом першої інстанції не взято до уваги, що за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня інформація про зареєстроване місця проживання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , за цією адресою наявний запис про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 лише як громадянина України.
На думку апелянта, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії передбачено за умови визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною. Відсутність позовних вимог про визнання відмови у знятті з реєстрації місця проживання позивача у зв`язку з неподанням документів, до яких вносяться відповідні відомості, протиправною, вказує на відсутність спору. Також вказує на відсутність у представника ОСОБА_3 повноважень на надання правової допомоги позивачу  станом на час звернення з позовом, оскільки  договір про надання правової допомоги укладений 28.11.2019 р. та має термін  дії - 3 місяця, а довіреність, видана ОСОБА_3 , не містить інформації щодо повноважень на представництво в суді саме адвокату.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги. 
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представника позивача.
Представник третьої особи до судового засідання  не з`явився, про дату, час та місце апеляційного перегляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи  за відсутності представника третьої особи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у місті Запоріжжя, але згодом виїхав разом з батьками ще у дитинстві на постійне проживання до Російської Федерації. Позивач досягнув віку для отримання паспорту вже після того, як с батьками виїхав до іншої країни на постійне проживання. Так свідоцтво про взяття на облік фізичної особи в податковому органі ОСОБА_1 отримав 04.08.2016, тобто у віці 16 років у Російській Федерації, у 2018 році отримав паспорт громадянина Російської Федерації, паспорт громадянина України ОСОБА_1 не отримував.
Мешкає і зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . 
За інформацією Державної міграційної служби України від 10.11.2020 року №48 (вх.№8798/1/2301-20 від 17.11.2020 року), наданою на запит адвоката щодо наявності паспорта громадянина України у позивача,  за обліками Управління ДМС України в Запорізькій області відсутні відомості про документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів ОСОБА_1 є власником частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Той факт, що позивач є зареєстрованим за цією адресою, сторонами не заперечується.
У зв`язку з постійним проживанням в Російській Федерації виявив бажання зняти своє місце проживання в Україні з реєстрації.
На підставі виданої представнику позивача довіреності позивач уповноважив свого представника на здійснення дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .
02.06.2020 представник звернулась до Шевченківського відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради із заявою №960-7/04-23 про зняття місця проживання ОСОБА_1 з реєстрації у вказаній квартирі.
У задоволенні заяви відмовлено шляхом внесення службових відміток до заяв відповідно до ст. ст. 7, 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 року, з посиланням на ст. п. 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 26 Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 року, у зв`язку з ненаданням документу, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання, та військового квитка ОСОБА_1 .
Встановивши, що позивач є власником частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований, однак не проживає, а матеріалами справи підтверджено, що позивач є громадянином Російської Федерації, на момент виїзду за межі України не досяг віку, в якому отримується паспорт та військовий квиток, тому паспорт громадянина України не отримував, військовий квиток не отримував, відповідно,  документа, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання, подати відповідачу не має можливості, суд першої інстанції вважав, що відповідач під час вирішення питання повинен дослідити та врахувати об`єктивну неможливість подачі заявниками окремих документів, передбачених Порядком, принцип верховенства права та пріоритету норм міжнародного законодавства, яке визнає за людиною право на вільний вибір місця проживання без імперативної прив`язки      до      країни походження, тому     дійшов висновку, що позивачем з об`єктивних причин не було надано зазначені відповідачем документи. 
Тому належним способом захисту, який відповідатиме інтересам позивачів, а також не суперечитиме закону,  суд першої інстанції вважав    зобов`язання орган реєстрації    вирішити питання про зняття позивача  з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням      висновків суду.     
Суд визнає приведені висновки суду першої інстанції обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 02.06.2020 р. звернулась до Шевченківського відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради із заявою №960-7/04-23 про зняття місця проживання ОСОБА_1 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні заяви відмовлено шляхом внесення службових відміток до заяви  з підстави не надання представником документів, до яких вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання, та військового квитка ОСОБА_1 .
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя.
ОСОБА_1 документований паспортом громадянина Російської Федерації, виданому в 2018 р., зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_2 .
За відомостями Державної міграційної служби України ОСОБА_1 паспорт громадянина України не видавався. 
Спірним в цій справі є питання правомірності відмови у знятті місця реєстрації проживання ОСОБА_1 через не надання документу, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання, та військового квитка з урахуванням відсутності відомостей про належність ОСОБА_1 до громадянства України та, відповідно, наявність у нього паспорту громадянина України або іншого   документу, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання, а також  військового квитка.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені  Загальною декларацією прав людини,  Міжнародним пактом про громадянські та політичні права,  Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод  і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, регулює Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-IV (далі - Закон № 1382-IV), який  також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження, відповідно до статті 1 якого дія цього Закону поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, відповідно до їх прав та свобод, передбачених  Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Згідно зі статтею 2 Закону № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. 
Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.
Статтею  7   Закону № 1382-IV регулюються питання  зняття з реєстрації місця проживання, відповідно до частини першої якої зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема,  заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
За змістом частини четвертої статті 7 Закону № 1382-IV разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
Згідно з частиною  п`ятою статті 7 Закону № 1382-IV у разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника).
          Підстави для  відмови в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання встановлені статтею 9№  Закону № 1382-IV, якою встановлено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.
Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.
          Правила здійснення реєстрації місця проживання,  форми  необхідних для цього документів,  порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру  встановлюються Кабінетом Міністрів України (стаття 10 Закону № 1382-IV).
Правила реєстрації місця проживання затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207 (далі - Правила).
Пунктом 9 Правил (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з  додатком 1.
Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України: у вигляді книжечки (зразка 1993 року) - шляхом проставлення в ньому штампа реєстрації місця проживання особи за формою згідно з  додатком 1  або штампа зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з  додатком 2; у формі картки (зразка 2015 року) - шляхом внесення інформації до безконтактного електронного носія, який імплантовано у такий паспорт, у разі наявності робочих станцій та підключення органу реєстрації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр). У разі непідключення органу реєстрації до Реєстру особі видається довідка про реєстрацію або зняття з реєстрації місця проживання, а внесення інформації до безконтактного електронного носія здійснюється територіальним підрозділом ДМС на підставі такої довідки.
Пунктом 11 Правил встановлено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.
Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.
Відповідно до пункту 26 Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:
заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11;
рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;
свідоцтва про смерть;
повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; 
інших документів, які свідчать про припинення:
підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні);
підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту);
підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).
Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев`ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників.
Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку та піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки та піклування. 
Разом із заявою особа подає:
документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; 
квитанцію про сплату адміністративного збору;
військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються:
документ, що посвідчує особу представника;
документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Згідно з пунктом 27 Правил реєстрації місця проживання, працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві. 
Працівник органу реєстрації у день звернення особи (її представника) або в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадової особи виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку:
приймає рішення про зняття з реєстрації або про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи;
вносить відомості про зняття з реєстрації місця проживання у документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Датою зняття з реєстрації місця проживання осіб, які подавали документи через центр надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадову особу виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку, є дата отримання органом реєстрації відповідних документів;
формує і вносить дані про зняття з реєстрації місця проживання особи до реєстру територіальної громади;
формує інформацію про зняття з реєстрації місця проживання особи для її передачі до Реєстру відповідно до Порядку;
оформляє і видає довідку про зняття з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 16, дітям, які не досягай 16 років, та громадянам, які мають паспорт громадянина України у формі картки, а також вилучає раніше видану довідку про реєстрацію місця проживання для подальшого знищення;
повертає особі або її представнику, адміністратору центру надання адміністративних послуг, представнику спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або посадовій особі виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителю багатоквартирного будинку документ, до якого внесені відомості про зняття з реєстрації місця проживання, довідку про зняття з реєстрації місця проживання, а також документи, які подавалися.
Якщо під час подачі документів буде встановлено, що особа подала для зняття з реєстрації місця проживання недійсний паспорт громадянина України, працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг складає на неї адміністративний протокол за вчинення правопорушення, визначеного у статті 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Якщо іноземець або особа без громадянства подали для зняття з реєстрації місця проживання недійсний документ, до якого вносяться відомості про місце проживання, іноземця або особу без громадянства направляють до територіального підрозділу ДМС відповідно до території обслуговування для вжиття до них заходів адміністративного впливу, а також для оформлення нового документа або внесення визначених законодавством змін у наявний документ.
Якщо зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі документів, зазначених в абзацах третьому, сьомому - дев`ятому пункту 26 цих Правил, без надання документа, до якого вносяться відомості про реєстрацію місця проживання, штамп зняття з реєстрації місця проживання особи проставляється в такому документі у разі звернення особи.
Як зазначено вище, підставою для відмови позивачу у знятті з реєстрації місця проживання є не надання документу, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання, та військового квитка.
В контексті спірних правовідносин така підстава для відмови у знятті з реєстрації місця проживання не може бути визнана обґрунтованою.
Як вказано вище, позивач  документований паспортом громадянина Російської Федерації. 
Доказами, які містяться в матеріалах справи, доводиться, що в Російській Федерації  позивач постійно проживає щонайменш з 16-річного віку, що підтверджено фактом видачі йому 04.08.2016 р. свідоцтва про взяття на облік фізичної особи в податковому органі, а також отримання у 2018 році паспорту громадянина Російської Федерації.
Позивач досягнув віку для отримання паспорту та військового квитка після виїзду на постійне місце проживання до Російської Федерації.
За відомостями органів ДМС позивач не документований паспортом громадянина України.
Таким чином, позивач та/або його представник при поданні заяви про зняття з реєстрації місця проживання об`єктивно не мали змоги надати документ, до якого вноситься відомості про зняття з реєстрації місця проживання (паспорт громадянина України тощо), а також військовий квиток, з огляду на відсутність таких документів  у позивача як іноземця.
Той факт, що позивач є власником частки квартири, що розташована у м. Запоріжжя,  а також за відомостями відповідача зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , обумовлюється набуттям такої нерухомості у неповнолітньому віці.
Враховуючи  фактичні обставини справи та приведені норми, які регулюють спірні правовідносини, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що позивач в силу об`єктивних причин не має можливості подати відповідачу документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання, та військовий квиток.
Свобода пересування та вибір місця проживання на території будь-якої держави, в якій людина перебуває на законних підставах, є одним з суттєвих      особистих прав, яке прямо або побічно гарантується в ряді документів Ради Європи і підтверджується рішеннями Європейського Суду з прав людини.
Право на свободу пересування встановлене пунктами 1 і 2 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.   Таке право націлене на забезпечення будь-якій особі права на свободу пересування в межах території та право залишати цю територію, яка передбачає право поїхати в будь-яку країну на вибір цієї особи.
Право людини на свободу пересування та вільний вибір місця проживання закріплене у Загальній декларації прав людини, Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, Конституції України. 
Статтею  13 Загальної декларації прав людини проголошено, що кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання у межах кожної держави.
Відповідно до частини першої  статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно обирати місце проживання в межах цієї території. 
Частина перша статті 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права гарантує кожному, хто законно перебуває на території будь-якої держави,   у межах цієї території право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання.
Таким чином, право позивача на вільний вибір місця проживання не може бути обмежене лише тільки формальною відсутністю в законодавстві України унормування усіх можливих ситуацій, як-то відсутність у іноземця, який був зареєстрований в Україні та виїхав за кордон в неповнолітньому віці,  українського документу, до якого вносяться відомості про реєстрацію місця проживання в Україні, а також українського військового квитка.
Сукупність приведених обставин дає підстави визнати обґрунтованим  висновок суду першої інстанції, що  належним способом захисту, який відповідатиме інтересам позивачів, а також не суперечитиме закону,  є зобов`язання відповідача вирішити питання про зняття позивача  з реєстрації місця проживання.
Доводи апелянта в своїй більшості зводяться до того, що ОСОБА_1 вважається громадянином України, за зазначеною вище адресою зареєстрований саме як громадянин України, громадянство України не припиняв, тому для зняття реєстрації місця проживання мав подати документ, до якого вносяться відповідні відмітки, та військовий квиток.
Вище судом зроблено висновок про необґрунтованість таких доводів та доведеність об`єктивної  неможливості подати документи через доведеність факту належності позивача до громадянства Російської Федерації.
Стосовно посилання апелянта на відсутність факту припинення позивачем громадянства України суд вважає за необхідне звернути увагу, що до компетенції відповідача не належить питання визначення громадянства особи, а відомостями ДМСУ чітко підтверджено відсутність факту документування позивача паспортом громадянина України.    
Доводи  апелянта про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії передбачено за умови визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, а відсутність позовних вимог про визнання відмови у знятті з реєстрації місця проживання позивача у зв`язку з неподанням документів, до якого вносяться відповідні відомості, протиправною, вказує на відсутність спору, суд визнає цілком незмістовними, адже за змістом частини другої статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Тобто, позивачем обраний спосіб захисту, з яким погодився й суд першої інстанції, який дійсно забезпечує ефективний захист його прав, оскільки метою такого захисту є відновлення прав повивача, а не формальне визнання протиправним рішення відповідача.
Щодо посилання відповідача на відсутність у представника Скрими В.А. повноважень на надання правової допомоги позивачу  станом на час звернення з позовом, суд зазначає, що адвокатом Скримою В.А.  здійснювалось представництво інтересів позивача в  цій справі на підставі ордера та довіреності, що узгоджується з приписами частини четвертої статті 59 КАС України, відповідно до якої повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до  Закону України  "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
При цьому законодавець не вимагає зазначення у довіреності інформації щодо надання повноважень на представництво в суді саме адвокату.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
У зв`язку  з хворобою судді Олефіренко Н.А. повне судове рішення складено 17.05.2021 р. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308,   315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 р. в справі № 280/5017/20 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 р. в справі № 280/5017/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 05.05.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення складено 17.05.2021 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко