ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року	Львів	Справа № 460/1681/19 пров. № 857/12954/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:                                             Кухтея Р.В.
суддів:                                                                      Носа С.П., Коваля Р.Й.
з участю секретаря судового засідання:            Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну ОСОБА_1 на рішенняРівненського окружного адміністративного судувід 15 жовтня 2019 року(ухвалене головуючим-суддею Друзенко Н.В. у м. Рівне, час складання повного тексту судового рішення 18 жовтня 2019 року) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС   у Рівненській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_2 стягнення податкового боргу,
в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року Головне управління ДФСу Рівненській області (далі – ГУ ДФС, позивач), правонаступником якого є ГУ ДПС у Рівненській області звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 суму податкового боргу в розмірі 39718,81 грн з податку на додану вартість та мита.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного судувід 15.10.2019 позов було задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про узгодження суми податкового боргу, оскільки податкові повідомлення-рішення, на підставі яких сформовано податковий борг, вона не отримувала у встановлений законом спосіб.
Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Відтак, в контексті положень ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що з 05.02.2019 по 08.02.2019 інспектором ГУ ДФС була    проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України товару з поданням митної декларації №UA205090/2018/047752 від 20.06.2018, за результатами якого складено акт №320/1700-13-04/24631034444 від 14.02.2019 (далі – Акт перевірки, Акт).
Перевіркою встановлено порушення ст.49, ч.1 ст.51, ст.52, ч.2 ст.53, ст.257, ч.ч.1,ст.270, ч.1 ст.272, ч.2 ст.277, ст.278, ст.289 Митного кодексу України (далі – МК України),    в результатічогозаниженоподаткове зобов`язання зі сплати мита на загальну суму 8845,97 грн, п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України (далі – ПК України), в результаті чого занижено зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 19461,13 грн.
На підставі Акту перевірки ГУ ДФС винесено податкові повідомлення-рішення№0003211304, якимПрончукР.І. збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 24326,41 грн, в тому числі 19461,13 грнза податковими зобов`язаннями та 4865,28 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, №0003221304, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами на 11057,46 грн, в тому числі8845,97 грн за податковими зобов`язаннями та 2211,49 грнза штрафними (фінансовими) санкціями.
Вищевказаний борг виник на підставі зазначених податкових повідомлень-рішень.
11.04.2019    органом ДФС сформовано та направлено на адресу позивача податкову вимогу форми «Ю» №3675-17 на загальну суму 39718,81 грн. 
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день розгляду справи судом, податковий борг відповідача в сумі 39718,81 грн повністю підтверджено і доказів його сплати чи часткового погашення відповідачем суду не надано.
Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з неповним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.
ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно дефініції, наведеної у п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
У відповідності до п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За змістом п.15.1 ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п.п.36.1 ст.36 ПК України,податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 58.1 статті 58 ПК України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт : невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Відповідно до п.58.2 ст.58 ПК України,податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.
Пунктом 58.3 статті 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п.59.5 ст.59 ПК України).
11.04.2019 контролюючим органом сформовано та направлено на адресу ОСОБА_2 податкову вимогу форми «Ю» №3675-17 на загальну суму податкового боргу 39718,81 грн, яка була отримананею 19.04.2019. 
Згідно п.56.1 ст.56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 було відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.02.2019 за №0003221304, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами в розмірі 11057,46 грн та №0003211304, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів в розмірі 24326,41 грн.
За результатами розгляду адміністративної справи, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від02.07.2020 по справі №460/143/20, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2020, адміністративний позов ОСОБА_2 було задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС від 27.02.2019за №0003221304 та №0003211304.
Тобто, станом на момент відкриття провадження у розглядуваному спорі (30.07.2019) вже було відкрито провадження у спорі щодо правомірності рішень контролюючого органу, на підставі яких було сформовано податкову вимогу.
Разом з тим, суд першої інстанції не з`ясував цієї обставини та ухвалив 15.10.2019 оскаржуване рішення, в той час, коли на цю дату вже було таким, що набрало законної сили судове рішення про скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких сформовано податкову вимогу.
Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
При цьому, згідно п.п.60.1.4 п.60.1, п.60.5 ст.60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимогі. У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Отже, сума податкового боргу, стягнення якої є предметом розгляду у даній справі, не є узгодженою, оскільки відповідач скористався правом на судове оскарження податкових повідомлень-рішень, які покладені в основу визначення суми податкового боргу та які визнані протиправними і скасовані.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку, що судом першої інстанції неповно були з`ясовані обставини, що мають суттєве значення для вирішення даного публічно-правового спору, неправильно застосовано положення ПК України, а також порушено вимоги процесуальних норм щодо офіційного з`ясування та обов`язку зупинити провадження по справі до вирішення іншої, що розглядалася в порядку адміністративного судочинства, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
РішенняРівненського окружного адміністративного судувід 15 жовтня 2019 року по справі №460/1681/19 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС    у Рівненській області до ОСОБА_2 простягнення податкового боргу відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повне судове рішення складено 29.04.2021.