П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
15 червня 2021 року                                                                                    м. Київ
 
Справа № 22-7461                                                         Головуючий у 1-й інстанції: Мазка Н. Б. 
Унікальний № 370/1959/18                                                                   Доповідач- Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                    головуючого                                       Пікуль А. А.
                    суддів                                                  Іванової І. В.
                                                                                 Невідомої Т. О.
 
за участю секретаря                           Осінчук Н. В.
                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кобець Тетяни Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Макарівської районної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про внесення записів про державну реєстрацію прав,- 
 
у с т а н о в и в:
 
У липні 2018 року ОСОБА_1 пред`явив в суд позов до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Макарівської районної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про внесення записів про державну реєстрацію прав, в якому, з урахуванням змін, просив зобов`язати Макарівську районну державну адміністрацію внести запис про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав та скасувати запис про право власності на земельну ділянку, загальною площею 0.066 га, кадастровий номер 3222784701:01:004:0090, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , на громадянку України ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 або уповноваженого ним представника; внести запис про державну реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, загальною площею 0.0365 га, кадастровий номер 3222784701:01:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування:  АДРЕСА_1 , на громадянку України ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 або уповноваженого ним представника; внести запис про державну реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, загальною площею 0.125 га, кадастровий номер 3222784701:01:005:0022, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування:  АДРЕСА_1 , на громадянку України ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 або уповноваженого ним представника (т. 1, а. с. 27, 156, 157).
Позовні вимоги були обґрунтовані таким. 15 березня 2014 року ОСОБА_1 набув у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , про що йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.
Проте ОСОБА_1 не міг користуватися та володіти приналежними до його спадщини земельними ділянками, оскільки земельні ділянки, що рахувалися за вказаним домогосподарством (для обслуговування будинку та ведення особистого сільського господарства), були приватизовані на користь ОСОБА_7 - рідної сестри ОСОБА_6 , якій належала друга половина будинку, та які в подальшому, після смерті ОСОБА_7 поділені та відчужені її чоловіком ОСОБА_4 на користь відповідачів по справі - ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . Вказані обставини, ще за життя матері ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , стали причиною звернення ОСОБА_6 до Макарівського районного суду Київської області за захистом права на землю.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12 червня 2015 року по справі № 1016/1409/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2016 року, був задоволено позов ОСОБА_6 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: виконком Мостищанської сільської ради Макарівського району, про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказаним рішенням визнаний недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 369210, виданий Мостищанською сільською радою Макарівського району Київської області від 29 вересня 2003 року на ім`я ОСОБА_7 , зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №640 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га, розташовану у АДРЕСА_1 з яких: для ведення особистого селянського господарства - 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд - 0,250 га. Також вказаним рішенням визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 червня 2004 року, видане державним нотаріусом П`ятої Київської нотаріальної контори Буждиганчук Є. Ю., зареєстроване в реєстрі за №817 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га, розташовану у АДРЕСА_1 з яких: для ведення особистого селянського господарства - 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд - 0,250 га на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
У подальшому рішенням Макарівського районного суду Київської області від 08 червня 2017 року у справі № 370/28/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02 жовтня 2017 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Виконком Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області, про витребування майна (земельних ділянок). 
За вказаним рішенням на користь ОСОБА_1 , витребувано: у ОСОБА_2 , зареєстровану на її ім`я, земельну ділянку загальною площею 0.066 га, кадастровий номер 3222784701:01:004:0090, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою АДРЕСА_1 ; у ОСОБА_3 , зареєстровану на її ім`я, земельну ділянку загальною площею 0.0365 га, кадастровий номер 3222784701:01:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства та зареєстровану на її ім`я, земельну ділянку загальною площею 0.125 га, кадастровий номер 3222784701:01:005:0022, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування АДРЕСА_1 .
Відновлюючи своє право на приналежні до його спадщини земельні ділянки ОСОБА_1 , звернувся до Мостищанської сільської ради із заявою, на підставі якої рішенням Мостищанської сільської ради сьомого скликання Макарівського району Київської області від 16 листопада 2017 року № 154-21-УІІ ОСОБА_1 , було надано дозвіл на проведення робіт з розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з урахуванням належної частки спадщини площею 0,255 га: з них земельну ділянку 0,125 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,1300 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 , яка раніше мала назву АДРЕСА_1 .
Проте виконати повний обсяг необхідних землевпорядних робіт виявилось неможливим, оскільки за вказаною адресою наявні не скасовані кадастрові номери 3222784701:01:004:0090, 3222784701:01:005:0023; 3222784701:01:004:0022, про що свідчить відповідь заступника начальника відділу Держгеокадастру у Київській області від 30 січня 2018 року № 52/112 та інформація з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби з питань геодезії, з яких вбачається, що право власності на зазначені земельні ділянки рахуються зареєстрованими на відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, реєстрація права власності на вказані земельні ділянки була проведена до 01 січня 2013 року, що зумовило відсутність записів про це у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчать відповідні витяги з державного реєстру речових прав.
Отже існує перешкода в реалізації правового оформлення права ОСОБА_1 на земельні ділянки, приналежні до його спадщини.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 20 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю заявлених вимог.
 
Не погодившись з рішенням суду адвокат Кобець Т. М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі (т. 2, а. с. 146-154).
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів, адвокат Звірюк С. Л., висловив заперечення проти її задоволення та вказав, що позивач не має жодного правовстановлюючого документа щодо спірних земельних ділянок, не є їх власником або землекористувачем. З огляду на ці обставини рішення суду про відмову в позові є законним і обґрунтованим (т.2, а.с.168-174).   
У своєму відзиві на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_4   вказує, що оскаржуване рішення є правильним, ОСОБА_1 було законно відмовлено у задоволенні його позовних вимог, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає (т. 2, а.с.177-178).
 
Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення учасників справи: представника ОСОБА_1 , адвоката Кобець Т. М., яка підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити; представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , адвокат Звірюка С. Л., особисто ОСОБА_2 , та третьої особи ОСОБА_4 , які заперечували проти апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з таких підстав.
При розгляді справи в суді першої інстанції встановлені наступні обставини.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 березня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Науменко М. Г., ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_6 Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.8, 58).
Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19050874 від 15 березня 2014 року, ОСОБА_1 є власником Ѕ частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.10, 60).
Згідно рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 червня 2015 року по справі № 1016/1409/12, яке набрало законної сили, визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 369210, виданий Мостищанською сільською радою Макарівського району Київської області від 29 вересня 2003 року на ім?я ОСОБА_7 , зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 640 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га, розташовану у АДРЕСА_1 з яких: для ведення особистого селянського господарства - 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд - 0,250 га. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 червня 2004 року видане державним нотаріусом П?ятої Київської нотаріальної контори Буждиганчук Є. Ю., зареєстроване в реєстрі за № 817 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га  розташовану у АДРЕСА_1 з яких: для ведення особистого селянського господарства - 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд - 0,250 га на ім?я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.11-14, 61-64, 174-177).          
Відповідно рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 червня 2017 року № 370/28/16-ц, яке набрало законної сили, витребувано у ОСОБА_2 , яка має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , земельну ділянку, загальною площею 0.066 га, кадастровий номер 3222784701:01:004:0090, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .
Витребувано у ОСОБА_3 , яка має ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , земельну ділянку, загальною площею 0.125 га, кадастровий номер 3222784701:01:005:0022, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування АДРЕСА_1 .
Витребувано у ОСОБА_3 , яка має ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , земельну ділянку, загальною площею 0.0365 га, кадастровий номер 3222784701:01:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.24-26, 73-75, 188-193).
Відповідно витягу з рішення Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області № 154-21-VІІ від 16 листопада 2017 року, надано дозвіл на проведення робіт з розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з урахуванням належної частки спадщини ОСОБА_1 загальною площею 0.255 га, з них земельну ділянку 0.125 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 (т.1, а.с.36, 86).
Відповідно витягу з рішення Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області № 154-21-VІІ від 16 листопада 2017 року, надано дозвіл на проведення робіт з розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з урахуванням належної частки спадщини ОСОБА_1 загальною площею 0.255 га, з них земельну ділянку 0.1300 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 (т.1, а.с.37, 85).
Згідно рішення Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області № 387-47-VІ від 10 липня 2015 року «Про перейменування вулиць села Мостище Макарівського району Київської області», вулицю Щорса в село Мостище перейменовано на вулицю Зарічну (т.1, а .с. 38, 87).
Згідно листа-відповіді № 52/112-18 від 30 січня 2018 року, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, в рішенні Макарівського районного суду від 08 червня 2017 року № 370/28/16-ц не вказано про скасування державної реєстрації земельних ділянок, тому перенесення до архівного шару земельних ділянок з кадастровими номерами: 3222784701:01:004:0090, 3222784701:01:005:0023, 3222784701:01:005:0022, є неможливим (т.1, а. с. 39, 88).
Відповідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07 червня 2018 року, власником земельної ділянки площею 0.0365 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 3222784701:01:005:0023 вказано ОСОБА_3   (т.1, а.с.40, 90).
Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07 червня 2018 року власником земельної ділянки площею 0.125 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 3222784701:01:005:0022 вказано ОСОБА_3 (т.1, а. с.41, 91).
Відповідно до  Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07 червня 2018 року власником земельної ділянки площею 0.066 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 3222784701:01:004:0090 вказано ОСОБА_2 (т.1, а.с.42, 89).
До матеріалів справи додано інформаційні довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 3222784701:01:005:0023; 3222784701:01:005:0022; 3222784701:01:004:0090, відсутні (т.1, а.с.43-45, 92-94).
Згідно рішення Макарівського районного суду Київської області від 23 липня 2014 року по справі № 370/1959/18, визнано недійсним рішення 3 сесії 4 скликання Мостищанської сільської ради народних депутатів №17/2 від 31 жовтня 2002 року в частині передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки загальною площею 0, 455 га, з яких для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.214-217).
Відповідно договору дарування ј частини житлового будинку від 11 лютого 2010 року, посвідченого державним нотаріусом П?ятої київської державної нотаріальної контори Артеменко О. А., ОСОБА_4 передав у власність (подарував), а ОСОБА_3 прийняла у власність (в дар) ј частину житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області від 25 грудня 2009 року № 57) (т.1 а.с.226).
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26568251 від 30 червня 2010 року, ОСОБА_3 є власником ј частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а. с. 227).
 
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що  посилання позивача на те, що його право щодо земельних ділянок порушене відповідачами не підтверджено наданими до матеріалів справи документами. 
Позивач не є власником земельних ділянок з кадастровими номерами 3222784701:01:004:0090, 3222784701:01:005:0023, 3222784701:01:005:0022. Ним належними доказами не підтверджений факт перебування земельних ділянок у користуванні. У матеріалах справи міститься лише рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Із зазначеного листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області не убачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні землевпорядних робіт чи виготовлення технічної документації. Водночас  інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку не є правовстановлюючим документом.
 
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що указані висновки районного суду не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Судом порушено встановлений ст. 89  ЦПК України принцип оцінки доказів та невірно застосовано до спірних правовідносин положення ст. 11 ЦК України.
Районним судом було вірно встановлено, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 08 червня 2017 року № 370/28/16-ц, витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  земельну ділянку, загальною площею 0.066 га, кадастровий номер 3222784701:01:004:0090, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .
Цим же рішенням витребувано у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0.125 га, кадастровий номер 3222784701:01:005:0022, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування АДРЕСА_1 .
Цим же рішенням витребувано у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0.0365 га, кадастровий номер 3222784701:01:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування АДРЕСА_1 .
 Водночас судом першої інстанції не враховано, що таке рішення фактично припинило право власності   ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на указані земельні ділянки та поновило у правах землекористувача ОСОБА_1 .
Отже права ОСОБА_1 як землекористувача, на користь якого у судовому порядку були витребувані у відповідачів земельні ділянки, є порушеними оскільки він позбавлений можливості набути ці ділянки у власність у встановленому законом порядку унаслідок того, що ці земельні ділянки залишаються зареєстрованими за відповідачами у державних реєстрах. 
Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для поновлення судом прав ОСОБА_1 як землекористувача спірних земельних ділянок, витребуваних у відповідачів на його користь у судовому порядку.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Матеріали справи свідчать, що з позовом про скасування державної реєстрації земельних ділянок ОСОБА_1 звернувся у липні 2018 року (т. 1, а. с. 2). Рішення у справі ухвалене 20 серпня 2020 року (т. 2,  а. с. 45-49), тобто через два роки.
На час розгляду справи та ухвалення рішення ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» діяла в редакції Закону № 340-ІХ від 05 грудня 2019 року. 
Частиною 3 указаної статті передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
 
У висновках постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 зазначено, що з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц).
 
Апеляційний суд констатує, що станом на дату розгляду апеляційної скарги порядок скасування речових прав на земельні ділянки змінився унаслідок зміни редакції ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Ураховуючи зміст чинної на час апеляційного розгляду  редакції ст. 26 Закону у контексті положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, а також тієї обставини, що, як вже зазначено вище, рішенням Макарівського районного суду Київської області від 08 червня 2017 року № 370/28/16-ц припинене право власності   ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спірні земельні ділянки, апеляційний суд доходить висновку, що для забезпечення ефективного способу захисту порушеного права позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом визнання факту припинення права власності відповідачів на спірні земельні ділянки на підставі указаного рішення суду та скасування державної реєстрації прав на спірні земельні ділянки, які зареєстровані за відповідачами.
Таке задоволення позову не буде виходом за межі позовних вимог і не може вважатися порушенням ст. 13 ЦПК України, оскільки стосується лише приведення у відповідність до вимог ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» формулювання висновку суду щодо задоволення позову, воно не змінює суті позовних вимог та заявленого позивачем способу захисту його права шляхом скасування державної реєстрації прав на спірні земельні ділянки за відповідачами.
 
Статтею 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на встановлені апеляційним судом: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову у спосіб, визначений законом.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката Кобець Тетяни Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
 
Рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Визнати, що право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0.066 га, кадастровий № 3222784701:01:004:0090, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , є припиненим на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 червня  2017 року у справі № 370/28/16-ц.
 
Скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку кадастровий номер 3222784701:01:004:0090, загальною площею 0.066 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_2 .
 
Визнати, що право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0.125 га, кадастровий № 3222784701:01:005:0022, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: АДРЕСА_1 , є припиненим на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 червня  2017 року у справі № 370/28/16-ц.
 
Скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку кадастровий номер 3222784701:01:005:0022, загальною площею 0.125 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_3 .
 
Визнати, що право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0.0365 га, кадастровий № 3222784701:01:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: АДРЕСА_1 , є припиненим на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 червня  2017 року у справі № 370/28/16-ц.
 
Скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку кадастровий номер 3222784701:01:005:0023, загальною площею 0.0365 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_3 .
 
Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 .
Відповідач 1: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 .
 
Відповідач 2: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер платника податків  НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 .
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України та/або у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Повний текст постанови складений 18 червня 2021 року.

Головуючий                                                                      А. А. Пікуль
 
Судді                                                                                  І. В. Іванова
 
Т. О. Невідома