ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22298/18                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                Оксененка О.М.,
суддів:                                                      Вівдиченко Т.Р.,
                                                           Лічевецького І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства у справах ветеранів України, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України      на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду  міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства у справах ветеранів України, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України, в якому просив: 
- визнати протиправним повернення документів Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, поданих ОСОБА_1 на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції та зобов`язати Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції подати документи на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, після повторного подання;
- зобов`язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції розглянути документи після повторного подання та прийняти обґрунтоване законне рішення, передбачене Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії щодо повернення Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції документів, поданих позивачем на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.
Зобов`язано Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції розглянути документи ОСОБА_1 та прийняти рішення, передбачене Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі №640/22298/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2019 року задоволено заяву позивача та змінено боржника з Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції на його правонаступника Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України.
22 січня 2020 року позивач звернувся до місцевого суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в якій просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства у справах ветеранів України, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України стосовно незабезпечення розгляду документів про надання статуса учасника бойових дій, поданих 20 вересня 2019 року, у передбачений Законом України «Про звернення громадян», Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 10 листопада 2014 року №867      (далі - Положення №867) та Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413      (далі - Порядок №413) у місячний строк;
- визнати протиправним рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Міжвідомча комісія) про відмову в наданні ОСОБА_1 , статуса учасника бойових дій, оформлене протоколом від 27 грудня 2019 року №1 згідно листа Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 08 січня 2020 року;
- постановити окрему ухвалу про вчинення службовими особами Міністерства порушення законодавства, що містить ознаки кримінального правопорушення і направити її до органу досудового розслідування - Територіального управління Державного бюро розслідувань, встановивши строк для надання відповіді;
- встановити контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року, зобов`язавши Міжвідомчу комісію розглянути документи ОСОБА_1 , після їх чергового подання, та прийняти рішення, передбачене Порядком №413 та Положенням №867 з урахуванням висновків суду, а також подати звіт про його виконання у встановлений судом строк.
У подальшому, 07 лютого 2020 року позивач звернувся до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в якій просив суд:
- визнати протиправним рішення Міжвідомчої комісії про відмову в наданні ОСОБА_1 , статуса учасника бойових дій, оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1 згідно листа Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 24 січня 2020 року;
- постановити окрему ухвалу про вчинення службовими особами Міністерства порушення законодавства, що містить ознаки кримінального правопорушення і направити її до органу досудового розслідування - Територіального управління Державного бюро розслідувань, встановивши строк для надання відповіді;
- встановити контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року, зобов`язавши Міжвідомчу комісію розглянути документи ОСОБА_1 , після їх чергового подання, та прийняти рішення, передбачене Порядком №413 та Положенням №867 з урахуванням висновків суду, а також подати звіт про його виконання у встановлений судом строк.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2020 року заява, подана позивачем 22 січня 2020 року, залишена без задоволення.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року заяву позивача, подану 07 лютого 2020 року, задоволено частково. 
Скасовано рішення Міжвідомчої комісії про відмову в наданні ОСОБА_1 статуса учасника бойових дій, оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1, згідно з листом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 24 січня 2020 року за №693/02/07.1.
Зобов`язано Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України розглянути документи ОСОБА_1 з урахуванням викладеного у мотивувальній частині даної ухвали.
Надано Міністерству у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України місячного строку з дня набрання законної сили даної ухвали для надання відповіді Окружному адміністративному суду міста Києва.
В задоволенні решти заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні його заяви та прийняти окрему ухвалу, якою:
1) визнати протиправним рішення Міжвідомчої комісії про відмову в оформленні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, оформлену протоколом від 27.12.2019 №1 згідно з листом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 24 січня 2020 року за №693/02/07.1;
2) встановити вчинення службовими особами Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України порушень законодавства, що містять ознаки кримінальних правопорушень і направити окрему ухвалу до органу досудового розслідування - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, встановивши строк для надання відповіді;
3) встановити контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2019 у даній справі, зобов`язавши Міжвідомчу комісію розглянути документи ОСОБА_1 , після їх чергового подання, та прийняти рішення, передбачене порядком з урахуванням висновків суду, а також подати звіт про його виконання у встановлений судом строк.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач умисно ухиляється від виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року.
У той же час, судом першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, не було враховано, що суд скасував рішення Міжвідомчої комісії від 17 січня 2020 року, яке було прийнято з порушенням встановленого державним виконавцем строку для виконання судового рішення.
У даному випадку, відповідач не зможе виконати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року без повторного вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з відсутністю повернутих листом відповідача від 08.01.2020 документів.
Крім того, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволення заяви позивача та у цій частині прийняти нову, якою у задоволенні заяви - відмовити.
На обґрунтування апеляційної скарги, відповідач зазначає, що позивач не може мати права на отримання статусу учасника бойових дій лише у зв`язку з залученням до антитерористичної операції.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що у поданій позивачем заяві не було заявлено вимог розглянути документи ОСОБА_1 стосовно вирішення питання про надання йому статусу учасника бойових дій, оскільки такою компетенцією наділений інший суб`єкт владних повноважень.
Також, відповідач вказує, що звернення повторно з даною заявою порушує десятиденний строк звернення до суду у порядку вимог статті 383 КАС України.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивачем зазначено, що рішення Міжвідомчої комісії є незаконним та не відповідає нормам чинного законодавства, відтак постанова про закінчення виконавчого провадження ґрунтується на завідомо неправдивих відомостіх.
У відзиві на апеляційну скаргу позивача відповідачем зауважено, що Міністерство у справах ветеранів України, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України та Міжвідомча комісія є різними суб`єктами владних повноважень, що не було враховано судом першої інстанції.
Крім того, відповідач звертає увагу на те, що висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, так як судом під час вирішення даної справи по суті встановлено, що позивач як член громадської організації не може бути штатним працівником.
14 вересня 2020 року Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою апеляційні провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України на ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2020 року та 15 червня 2020 року по справі №640/222298/18 закрив, як помилково відкриті.
Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскарження рішення суду першої інстанції по суті розгляду заяви про встановлення судового контролю в порядку статті 383 КАС України процесуальним законом не передбачено.
Однак, постановою Верховного Суду від 16 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а касаційну скаргу Міністерства у справах ветеранів України задоволено. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року скасовано в частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства у справах ветеранів України на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 червня 2020 року, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. В іншій частині ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року залишено без змін.
Направляючи справу на продовження розгляду в частині оскарження ухвали від 15 червня 2020 року, суд касаційної інстанції виходив з того, що Шостий апеляційний адміністративний суд помилково закрив апеляційне провадження в частині оскарження Міністерством у справах ветеранів України ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 червня 2020 року, так як остання прийнята в порядку передбаченому статтею 249 КАС України, що підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
У свою чергу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29 березня 2021 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства у справах ветеранів України на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 червня 2020 року та призначив справу у порядку письмового провадження.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року у справі №640/22298/18, яке набрало законної сили, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, а саме: визнано протиправними дії щодо повернення Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції документів, поданих ОСОБА_1 на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.
Зобов`язано Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції розглянути документи ОСОБА_1 та прийняти рішення, передбачене Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У подальшому, Міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» прийнято рішення, оформлене протоколом від 27 грудня 2019 року №1, яким відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу ІІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера та деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 07 листопада 2019 року №76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1244/34215.
Надалі, Міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» прийнято рішення, оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1, яким скасовано рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб від 27 грудня 2019 року №1 та прийнято рішення про відмову у надання статусу учасника бойових дій.
Вказане рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій вмотивоване тим, що Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції неодноразово здійснювались запити про докази залучення та безпосередньої участі в антитерористичній операції членів громадської організації «Союз «Народна пам`ять», на які отримані відповіді від громадської організації, що ОСОБА_1 є її позаштатним працівником та був залучений і брав безпосередню участь в антитерористичній операції як член та представник названої громадської організації, а не як її працівник.
Не погоджуючись з таким рішенням, 07 лютого 2020 року позивачем подано заяву, в якій позивач просив суд:
- визнати протиправним рішення Міжвідомчої комісії про відмову в наданні ОСОБА_1 , статуса учасника бойових дій, оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1 згідно листа Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 24 січня 2020 року;
- постановити окрему ухвалу про вчинення службовими особами Міністерства порушення законодавства, що містить ознаки кримінального правопорушення і направити її до органу досудового розслідування - Територіального управління Державного бюро розслідувань, встановивши строк для надання відповіді;
- встановити контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року, зобов`язавши Міжвідомчу комісію розглянути документи ОСОБА_1 , після їх чергового подання, та прийняти рішення, передбачене Порядком №413 та Положенням №867 з урахуванням висновків суду, а також подати звіт про його виконання у встановлений судом строк.
Задовольняючи вказану заяву частково, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи вбачаються підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині скасування рішення Міжвідомчої комісії про відмову в наданні позивачу статусу учасника бойових дій, оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1, згідно з листом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 24 січня 2020 року за №693/02/07.1 та, як наслідок, зобов`язання Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України розглянути документи ОСОБА_1 з урахуванням викладеного у мотивувальній частині даної ухвали, з наданням Міністерству у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України місячного строку з дня набрання законної сили даної ухвалою для надання відповіді Окружному адміністративному суду міста Києва.
Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У силу вимог статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Згідно частини другої ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.
Крім того, приписами частини першої ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Отже, процесуальним законом встановлено спеціальний порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Як свідчать матеріали справи, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року набрало законної сили 31.07.2019.
Відтак, відповідач з дня набрання вказаного законної сили, зобов`язаний був виконати вказане рішення суду.
При цьому, Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
З матеріалів справи вбачається, що Міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» прийнято рішення, оформлене протоколом від 27 грудня 2019 року №1, яким відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу ІІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера та деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 07 листопада 2019 року №76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1244/34215.
Надалі, Міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» прийнято рішення, оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1, яким скасовано рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб від 27 грудня 2019 року №1 та прийнято рішення про відмову у надання статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу ІІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера та деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 07 листопада 2019 року №76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1244/34215.
Вказане рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій вмотивоване тим, що Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції неодноразово здійснювались запити про докази залучення та безпосередньої участі в антитерористичній операції членів громадської організації «Союз «Народна пам`ять», на які отримані відповіді від громадської організації, що ОСОБА_1 є її позаштатним працівником та був залучений і брав безпосередню участь в антитерористичній операції як член та представник названої громадської організації, а не як її працівник.
Отже, Міжвідомча комісія вжила конкретні заходи з метою виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2019 в даній справі, та розглянула документи ОСОБА_1 та прийняла рішення, передбачене Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Вказане свідчить, що у спірних правовідносинах відповідачем не вчинено протиправної бездіяльності щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 стосовно незабезпечення розгляду документів про надання статуса учасника бойових дій, поданих 20 вересня 2019 року.
Подаючи заяву від 07.02.2020, позивач фактично не погоджується з рішенням Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб, оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1.
При цьому, суд першої інстанції, скасовуючи рішення Міжвідомчої комісії про відмову в наданні позивачу статусу учасника бойових дій, оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1, виходив з того, що підстави відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій є ідентичними тим, що слугували підставою для прийняття первісного рішення про повернення позивачу документів як таких, що не містять доказу наявності трудових відносин з організацією, у якості працівника якої позивач був залучений та брав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції.
Однак, вказане рішення не було предметом розгляду, тому позивач має право звернутись до суду із позовною заявою про оскарження цього рішення від 17 січня 2020 року в загальному порядку, а не в межах статті 383 КАС України.
Слід відзначити, що вирішуючи дану справу по суті, суд першої інстанції в рішенні від 23 квітня 2019 року зазначив про те, що позивач був членом Всеукраїнської громадської організації «Союз «Народна пам`ять», якою відряджений в район проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, разом з тим, вказав, що члени громадської організації не є працівниками такої організації та не оформлюють трудові відносини відповідно до статей 24, 48 Кодексу законів про працю України шляхом укладання трудового договору та внесення відповідних записів у трудову книжку.
У даному випадку, зобов`язуючи Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України розглянути документи ОСОБА_1 з урахуванням викладеного у мотивувальній частині даної ухвали, суд першої інстанції фактично переглянув своє рішення від 23.04.2019, в якому прийшов до висновку про необхідність зобов`язання саме Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції розглянути документи позивача та прийняти рішення, передбачене Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Тобто, суд, приймаючи дану ухвалу, переглянув рішення, та зобов`язав у даному випадку вже не Міжвідомчу комісію з питань з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, а Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України.
У даному випадку Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб та Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України є різними суб`єктами владних повноважень.
Окрім того, слід зауважити, що у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.
Як наслідок, у зв`язку з відсутністю підстав для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, положення статті 249 КАС України для винесення окремої ухвали не застосовуються.
З вказаних підстав колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали про вчинення кримінального правопорушення, поданої до суду апеляційної інстанції.
Окрім того, згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.
Тобто, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.
Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 та ухвалах від 10.12.2018 в справі №807/2358/15, від 17.10.2019 в справі №826/12592/14. 
Враховуючи, що позивач не навів достатніх аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів, за таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.
З аналізу зазначених норм та з огляду на встановлені судом обставини вбачається, що доводи відповідача про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального знайшли своє підтвердження.
Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви позивача від 07 лютого 2020 року.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства у справах ветеранів України, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України       - задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої 07 лютого 2020 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко

Судді                                                                          Т.Р. Вівдиченко

                                                                                            І.О. Лічевецький