ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/4847/20                                                Головуючий І інстанції –
Провадження № 33/818/720/21                                        Харабадзе К.Ш.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                        Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                        - Михайлюка А.В.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності        - ОСОБА_1 
захисника                                        - Шаповал Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

17 жовтня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 446370 стосовно  ОСОБА_1  за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 17 жовтня 2020 року о 2020 год. в Харківській обл., м. Лозова, м-н., 3, водій  ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року і закрити справу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що в призначене судове засідання 21 грудня 2020 року він не зміг з`явитися, у зв`язку із хворобою, а його захисник був обмежений у здійсненні окремих дій. У зв`язку з тим, що суддею відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Шаповал Л.І. про допит свідків, останній покинув залу судового засідання. 
За вказаних обставин ОСОБА_1 вважає, що суддею порушено вимоги статті 268 КУпАП.
Посилається, що суддею не враховано пояснення свідка ОСОБА_2 , який повідомляв судді, що сусід по гаражу ОСОБА_3 їздив до зупинки зустрічати дружину ОСОБА_1 .
Вважає, що суддя безпідставно визнав належними доказами відеозаписи з нагрудної камери поліцейського та відеозапис наданий ОСОБА_4 , які здійсненні з порушенням закону. 
Вказує, що поліцейські відхилились від обов`язку роз`яснити йому його права та обов`язки, що залишилось поза увагою судді.
Оскільки він транспортним засобом не керував, в тому не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП. Відповідно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи, постанова ґрунтується на неналежних доказах та прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права. 
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Шаповал Л.І., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_5 апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що вчинене ним адміністративне правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, що підтверджено зібраними у справі доказами.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.        
Судовим розглядом встановлено, що 17 жовтня 2020 року о 2020 год. в Харківській обл., м. Лозова, м-н., 3, водій  ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з його згоди проводився із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 6810». Результат огляду склав – 2,76 %0 (проміле). 
Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 446370 від 17 жовтня 2020 року за порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.
Вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:
- відеозаписом, який здійснював свідок ОСОБА_4 , з якого вбачається, що по дорозі в темну пору доби рухається автомобіль, який переслідує ОСОБА_4 . Вказаний автомобіль зупинився біля воріт гаражу. ОСОБА_4 одразу вийшов зі свого автомобіля та підбіг до автомобіля «Volkswagen Golf» срібного кольору, із-за керма якого вийшов ОСОБА_1 (а.с. 13);
- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 керування автомобілем заперечує, документів не надає. В подальшому ОСОБА_1 каже поліцейським, що виїхав лише на сто метрів та на пропозицію поліцейського проходить в присутності двох свідків огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, за результатом якого показник алкоголю у видихаємому повітрі становив 2,76 %0. З результатами проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був згоден (а.с. 13);
- письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які були залучені поліцейськими у якості свідків при проведенні ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та засвідчили той факт, що 17 жовтня 2020 року водій ОСОБА_1 в їх присутності пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат огляду показав – 2,76 ‰ (а.с. 7-8); 
- актом його огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою до нього. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , проведеного за допомогою технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», становив 2,76 ‰ алкоголю у видихаємому повітрі, тобто у 13,8 разів перевищує допустиму норму у 0,2%0 (а.с. 4-5); 
- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно з розпискою ОСОБА_8 остання отримала автомобіль «Volkswagen Golf», д.н.з.  НОМЕР_1 , від працівників поліції (а.с. 9).
ОСОБА_1 в судовому засіданні, суду апеляційної інстанції обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не визнав, пояснив, що 17 жовтня 2020 року він перебував в своєму гаражі з товаришами та вживав алкогольні напої. Оскільки йому зателефонувала дружина та попросила її зустріти він звернувся до свого знайомого ОСОБА_5 з`їздити забрати його дружину з електрички. 
Судом апеляційної інстанції допитаний у якості свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що з ОСОБА_1 товаришують дуже багато років. У жовтні точну дату та час він не пам`ятає, він рухався на своєму автомобілі, в якому знаходився сам. Проїжджаючи повз гаражі побачив ОСОБА_1 та зупинився з ним поспілкуватися. Через деякий час ОСОБА_1 зателефонувала дружина та він попросив його з`їздити на зупинку забрати його дружину з електрички. Він сів за кермо автомобіля ОСОБА_1 та поїхав за його дружиною. Повернувшись до гаражів з дружиною ОСОБА_1 , він попрощався з останнім та поїхав у власних справа. Виїжджаючи з гаражів, бачив якийсь автомобіль який рухався йому на зустріч. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_1 та розповів, що сталося.
Оцінюючи надані ОСОБА_5 пояснення, апеляційний суд приходить до висновку, що його пояснення суперечать поясненням ОСОБА_1 , наданим при розгляді справи в суді першої інстанції та вважає їх такими, що не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не знайшли свого обґрунтованого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Разом з цим, апеляційний суд враховує, що 17 жовтня 2020 року поліцейським винесено постанову за частиною 1 статті 126 КУпАП, а саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у якого не працював правий габаритний вогонь, та не мав при собі посвідчення водія. Данні про оскарження вказаної постанови в матеріалах справи відсутні.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських та відеозапис, наданий ОСОБА_4 , є неналежними доказами у справі, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження в розумінні вимог статті 251 КУпАП.
       Відповідно до пункту 4 частини 1 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення. 
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що поліцейським йому не роз`яснено його прав, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме змістом протоколу про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП роз`яснено, зі змістом протоколу ознайомлено, про що в протоколі міститься його підпис. 
При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та викладених у ньому обставин події та таким правом скористався зазначивши в протоколі «відмовляюсь» (а.с. 3).
Доводи апеляційної скарги щодо порушення суддею вимог статті 268 КУпАП, апеляційним судом до уваги не приймаються, з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 20 жовтня 2020 року.
В судовому засіданні 21 грудня 2020 року адвокатом Шаповал Л.І. не надано судді доказів щодо його обмеження ОСОБА_1 у допиті свідків.
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
       При цьому, апеляційний суд зазначає, що згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
       Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
       Суд першої інстанції розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_1 обґрунтував та навів мотиви такого розгляду, з якими погоджується й апеляційний суд.
       Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року та закриття провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП не вбачає.

Керуючись ст. ст. 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 277-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                          О.А. Кружиліна