ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 червня 2021 року 	м.Дніпро	справа № 160/13386/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду                             від 27 листопада 2020 року у справі № 160/13386/20 (суддя Юхно І.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
          - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), які полягають у відмові провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі № 160/493/19 у логічній послідовності після виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2018 у справі №201/18057/17 із включенням до складу грошового забезпечення, що становить 11 378,86 грн., з розміру якого обчислюється пенсія, загальну суму матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, що становить 36251,71 грн.;
          - зобов`язати відповідача виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі № 160/493/19 у логічній послідовності після виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2018 у справі №201/18057/17 та здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу грошового забезпечення, що становить 11 378,86 грн., з розміру якого обчислюється пенсія, загальну суму матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, що становить 36 251,71 грн., згідно Довідки №50 від 13.12.2018.
          В обґрунтування позову зазначав, що при виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2018 у справі №201/18057/17 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі №160/493/19 відповідач самостійно визначив розміри складових грошового забезпечення, що впливають на обчислення розміру пенсії при її перерахунку, при цьому відповідачем не взято до уваги зміст довідки №83/35664 від 19.05.2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області не мало права самостійно визначати розміри складових грошового забезпечення, що впливають на обчислення розміру пенсії при її перерахунку. Позивач вважає, що під час виконання рішення суду дії відповідача повинні узгоджуватись зі змістом мотивувальної частини та із зобов`язаннями, визначеними судом в резолютивній частині такого рішення.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
          Із рішенням суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, позивач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
          Вказує на помилковість висновків суду першої інстанції, що доводи позовної заяви зводились до необхідності перевірки належного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі №160/493/19. Зазначає, що фактичним предметом спору у даній справі є саме дотримання відповідачем послідовності виконання двох судових рішень, тобто їх виконання в порядку черговості їх прийняття та набрання законної сили. В даному випадку оспорюється виключно черговість виконання рішень, оскільки спочатку в порушення вимог п.1 ч.1 ст.371 КАС України відповідачем виконано друге рішення суду, а потім перше.
          Відповідач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
          Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
          Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
          З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).
          Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2018 у справі №201/18057/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:
          - визнано дії Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині не реалізації норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року N 2262-ХІІ, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року N 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" щодо проведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 незаконними;
          - зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року відповідно до положень законодавства України (з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення), а саме, розміру: посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за оперативно-розшукову діяльність, премій.
          Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2018 у справі №201/18057/17 набрало законної сили 13.03.2018 року.
          Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-0302-8/45969 від 19.06.2020 позивача повідомлено, що вказане рішення суду виконано повному обсязі Головним управлінням 03.06.2020 на підставі Довідки №83/35664 від 19.05.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
          Згідно отриманої відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на виконання рішення Жовтневого районного суду                                          м. Дніпропетровська від 17.01.2018 у справі № 201/18057/17 розмір грошового забезпечення позивача, з якого нараховується пенсія становить 11 378,86 грн., з яких:
          посадовий оклад поліцейського - 3400 грн.;
          оклад за спеціальне звання (полковник поліції) - 2400 грн.;
          надбавка за стаж служби - 2900 грн.;
          премія 6,15% та сума додаткових видів - 2678,86 грн.
          Основний розмір пенсії за вказаним перерахунком становить 7965,20 грн.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі №160/493/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:
          - визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку з 01.01.2016 року раніше призначеної пенсії та виплаті йому пенсії з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, які він отримував на протязі 2014-2015 роках, - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 13.12.2018 року № 50;
          - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.01.2016 року перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та виплатити йому пенсію, виходячи з 70 % грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, які він отримував на протязі 2014-2015 роках, - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 13.12.2018 року №50;
          - в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
           30.06.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі №160/493/19 з відображенням всіх складових основних і додаткових видів грошового забезпечення.
           15.07.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь, оформлену листом за №13107-12870/С-03/8-0400/20, з якої встановлено, що на виконання рішення суду в квітні 2019 року було проведено перерахунок пенсії з урахуванням даних, зазначених в довідці від 13.12.2018 № 50, яка надана ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області, з урахуванням пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей” (розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), з наступних видів грошового забезпечення:
          посадовий оклад 1407,00 грн.;
          оклад за спеціальним званням 135,00 грн.;
           40% надбавка за стаж служби 616,80 грн.;
          середньомісячна сума додаткових видів ГЗ, у т.ч.: 8 446,94 грн.;
          надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за інформ.-аналітичне забезпечення, надбавка за особливо важливі завдання, премія, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога для оздоровлення.
          Всього грошове забезпечення 10605,74 грн.
          Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення 7424,02 грн.
          (вислуга років 33) у розмірі
          Вид підвищення або надбавки до пенсії:
          Учасник АТО Учасник бойових дій (ст. 6) 409,00 грн.
          Учасник бойових дій 40,00 грн.
          Особливі заслуги (33%) 540,54 грн.
          Доплата до попереднього розміру пенсії 541,18 грн.
          Підсумок пенсії (з надбавками): 8955,24 грн.
          Одночасно повідомлено, що до середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення — 8446,94 грн., увійшли наступні надбавки та премія, а саме:
          надбавка за службу в умовах режимних обмежень 140,70 грн.(3376,80/24=140,70 грн.);
премія — 5012,85 грн. (120308,32/24=5012,85 грн.);
          надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення — 703,50 грн. (16884,00/24=        703,50 грн.);
          надбавка за особливо важливі завдання - 1079,40 грн. (25905,60/24=1079,40 грн.);
          матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань — 748,44 грн. (17962,56/24=748,44 грн.);
          матеріальна допомога для оздоровлення 762,05 грн. (18289,15/24=762,05 грн.).
          Враховуючи викладене, відповідачем зазначено, що рішення суду виконане в межах зобов`язань.
          Не погоджуючись з проведеним перерахунком, позивач звернувся до суду з цим позовом та фактично просить суд здійснити перевірку належного виконання рішення суду.
          Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.
          Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
          Згідно з ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично доводи позовної заяви зводяться до необхідності перевірки належного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі №160/493/19.
          Розглянувши матеріали справи слід зазначити, що відповідачем перерахунок на виконання рішення суду було проведено.
          Статтею 382 КАС України передбачено підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.
          У відповідності до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
          Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подачі звіту. Такий захід судового контролю підлягає до застосування у разі не виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду.
          Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звертає увагу, що норма статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

          Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувана шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ст.382 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
          Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України.
          Враховуючи позицію суддів, викладену в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 800/592/17, Кодекс адміністративного судочинства України, в редакції, що застосовується з 15 грудня 2017 року, не пов`язує встановлення судового контролю за виконанням рішення суду із встановленням у резолютивній частині рішення суду відповідачу - суб`єкту владних повноважень обов`язку подати звіт про виконання судового рішення. Таким чином, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може як під час прийняття рішення у справі, так і після ухвалення рішення у справі (з урахуванням положень ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України).
          Зважаючи на те, що рішення суду від 18.02.2019 у справі №160/493/19 зобов`язує відповідача суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, які ним, на думку позивача, не виконуються в добровільному порядку належним чином протягом тривалого часу з моменту набранням рішенням законної сили, суд зазначає, що процесуальним законодавством надано позивачу право на звернення до суду, яким приймалось рішення про зобов`язання вчинити певні дії із заявою в порядку, передбаченому розділом ІV “Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах” Кодексу адміністративного судочинства України.
          В даному випадку відсутній новий спір, який не був вирішений в судовому порядку.
          В даному випадку має місце спір щодо неналежного виконання рішення суду, відповідні вимоги не підлягають розгляду в порядку нового позовного провадження, а тому звертаючись з позовом до суду з такою вимогою, позивачем обрано неналежний спосіб правового захисту, а тому така вимога не підлягає задоволенню судом.
          Слід зазначити, що обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права (звернення до суду із новим позовом) не позбавляє його права звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 18.02.2019 у справі №160/493/19 в порядку, передбаченому ст.383 КАС України, та може бути підставою для поновлення строку, встановленого ч.4 ст.383 КАС України.
          За таких обставин не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги.
          У даному випадку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.
          Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
          Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада            2020 року у справі № 160/13386/20 - залишити без змін.

          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак