ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 р.	Справа № 440/347/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання  Севастьянової А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 (суддя О.В. Гіглава, м. Полтава, повний текст складено 01.03.2021) по справі № 440/347/21
за позовом    Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1      
до    Управління Держпраці у Полтавській області                      
про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі також - відповідач, Управління) про визнання протиправною та скасування постанови начальника Управління Держпраці у Полтавській області від 20.11.2020 №ПЛ28103/2023/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 50000,00 грн. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.11.2020 № ПЛ28103/2023/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.
Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області (ідентифікаційний код 39777136) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок). 
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що факти порушення позивачем законодавства про працю, виявлених в ході інспекційного відвідування, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Під час підписання акту інспекційного відвідування ОСОБА_1 не заперечував щодо порушення, які були зафіксовані. Також згодом ФОП ОСОБА_1 надав підтверджуючі документи щодо усунення порушень припису, а саме: офіційно працевлаштував бухгалтера ОСОБА_2 за сумісництвом. Також відповідач посилається на правомірність дій інспекторів під час проведення інспекційного відвідування позивача. Вказує, що під час здійснення інспекційного відвідування, а саме 05.10.2020 року діяли норми карантинних обмежень по Україні. Робоче місце інспектора праці ОСОБА_3 , якій було доручено провести інспекційне відвідування знаходиться у місті Миргород Полтавської області. Свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 здійснює у смт Велика Багачка Миргородського району Полтавської області, що за 30 км від міста Миргород, тобто від робочого місця інспектора. В зв`язку продовженням адаптивного карантину в Україні до 31 жовтня, яке і ухвалено рішенням Кабінету Міністрів Україні 26 серпня, обмеженням у пересуванні громадського транспорту, відсутності особистого автомобіля, інспектор не мала змоги здійснити саме виїзд до робочого місця позивача. Телефонним дзвінком ФОП ОСОБА_1 інспектор про даний факт повідомила, просила надати деякі документи, проти чого позивач не заперечував, надавши згодом до Управління засвідчені копії документів, які були враховані під час проведення інспекційного відвідування. 
Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що Головне управління ДПС у Полтавській області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" від 21.08.2019 №823 та на виконання Протоколу наради Департаменту податків і зборів від 26.01.2017 направило для відповідного реагування Управлінню Держпраці у Полтавській області завірені копії актів фактичних перевірок, зокрема, акт щодо ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (а.с. 37-38).
Наказом Управління Держпраці у Полтавській області від 01.10.2020 №177П та направленням на проведення заходу державного контролю від 01.10.2020 №1199 головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів С. Гармаш, ОСОБА_4 доручено проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю у діяльності ФОП ОСОБА_1 (а.с. 36, 39).
У період з 05.10.2020 по 06.10.2020 інспектором праці Я. Ярмоленко проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце здійснення діяльності: АДРЕСА_2 , за результатами якого складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ПЛ28103/2022/АВ від 06.10.020, у якому зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 статті 21, частин 1, 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" щодо допущення працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівників на роботу (а.с. 40-47).
При цьому, фактичний вихід інспектора за адресою провадження ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності (виїзд в смт Велика Багачка) не здійснювався, а інспекційне відвідування відбувалося шляхом доставлення ФОП   ОСОБА_1 документів інспектору в м. Миргород, та як наслідок, їх дослідження останнім в приміщенні інспекції, що учасниками справи не заперечується.  
06.10.2020 Управлінням Держпраці у Полтавській області складено припис про усунення виявлених порушень №ПЛ28103/2022/АВ/П, яким приписано ФОП ОСОБА_1 у строк до 16.10.2020 усунути порушення статті 21, частин 1, 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" (а.с. 82).
Примірники вказаних акту інспекційного відвідування та припису про усунення виявлених порушень вручені особисто ФОП ОСОБА_1 06.10.2020, про що свідчить підпис останнього на акті та приписі (а.с. 46 зі звороту, 82 зі звороту).
Листом від 08.10.2020 №02-12/7750 Управління проінформувало позивача про отримання та опрацювання акту інспекційного відвідування від 06.10.020 №ПЛ28103/2022/АВ, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факт використання праці неоформленого працівника, що дає підстави для розгляду справи про накладення штрафу згідно статті 265 Кодексу законів про працю України у термін, визначений пунктом 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (а.с. 87).
Зазначений лист направлявся позивачу рекомендованою кореспонденцією та отриманий останнім 27.10.2020 ( а.с. 87 зі звороту). 
У подальшому, 20.11.2020 Управлінням Держпраці у Полтавській області прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ПЛ28103/2023/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою за порушення вимог статті 21, частин 1, 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України накладено на позивача штраф в розмірі 50000,00 грн (а.с. 69-70).
Не погодившись з постановою про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем документально не підтверджено та не доведено в ході розгляду справи дійсного допущення порушення ФОП ОСОБА_1 частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України у зв`язку з допущенням працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівника на роботу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до статті 259 КЗпП державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Відповідно до пункту 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823)
Згідно з пунктом 2 Порядку №823 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 16 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Згідно з пунктом 17 Порядку №823 акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.
Пунктами 24 Порядку №823 передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі - Порядок № 509).
Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі:
рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;
акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;
акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;
акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/ невиїзного інспектування;
акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Пунктами 3, 4 Порядку №509 визначено, що справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.
У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.
Як встановлено судом, оскаржувана позивачем постанова винесена відповідачем за неналежне оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_2 , яка на думку органу Держпраці, перебуває з підприємцем у трудових відносинах.
Згідно з частиною 1 статті 265 КЗпП посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Відповідно до приписів частини 2 статті 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Частиною четвертою статті 265 КЗпП передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, необхідною умовою для накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, є, зокрема, фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).
За визначенням, наведеним у частині першій статті 21 КЗпП, трудовий договір -  угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно з частиною першою статті 23 КЗпП трудовий договір може бути: 1)  безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.
Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Частиною першою статті 24 КЗпП встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 24 КЗпП).
Колегія суддів зазначає, що визначальним для вирішення спірних відносин у цій справі є встановлення факту використання позивачем, як фізичною особою-підприємцем, найманої праці  гр. ОСОБА_2 та наявність ознак трудових правовідносин між ними.
Як убачається зі змісту акту інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 від 06.10.020 №ПЛ28103/2022/АВ, в ході інспекційного відвідування проаналізувавши відповідний перелік документів щодо оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 з найманими працівниками встановлено, що ведення бухгалтерського обліку, складання фінансової звітності та інших документів систематично здійснюється працівницею ОСОБА_2 , з якою ФОП ОСОБА_1 трудовий договір не заключав. Крім того, на копіях документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування, бухгалтером ОСОБА_2 проведено власноручно напис: "Копія. З оригіналом вірно". У письмовому поясненні ОСОБА_2 пояснила: "відомості на нарахування і виплату заробітної плати по ФОП ОСОБА_1 відповідають дійсності, про що я засвідчила написами на копіях". При цьому, в ході інспекційного відвідування усно відповідала на всі питання стосовно використання ФОП ОСОБА_1 найманих працівників. Працівниця ОСОБА_2 працює на посаді бухгалтера у ФОП ОСОБА_5 відповідно до трудового договору без № від 01.09.2020. Повідомлення про прийняття працівниці на роботу подано до ДПС 31.08.2020. Отже, ФОП ОСОБА_1 використовує у своїй діяльності працю найманого працівника іншої фізичної особи–підприємця. Враховуючи вищевикладене, зокрема письмове пояснення працівниці ОСОБА_2 , вона була допущена до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення за встановленою формою, що подається до початку роботи до Державної фіскальної служби про прийняття такого працівника. 
З`ясовуючи питання допущення позивачем порушення вимог частини 3 статті 24 КЗпП України у зв`язку з допущенням ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівників на роботу суд встановив наступне.
Матеріали справи свідчать, що в акті інспекційного відвідування інспектором зазначено, що цей акт складено у смт Велика Багачка, хоча судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що фактичний вихід інспектора за адресою провадження ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності (виїзд в смт Велика Багачка) не здійснювався, а інспекційне відвідування відбувалося шляхом доставлення ФОП документів інспектору в м. Миргород, та як наслідок, їх дослідження останнім в приміщенні інспекції.  
Відтак, зазначення в акті інспекційного відвідування про те, що цей акт складено у смт Велика Багачка, не відповідає дійсним обставинам справи і інспектування у спірному випадку проводилося без фактичного виїзду інспектора на місце здійснення діяльності ФОП.
Також у акті інспекційного відвідування містяться посилання на встановлення систематичного ведення працівницею ОСОБА_2 бухгалтерського обліку, складання фінансової звітності та інших документів ФОП ОСОБА_1 , з якою останній трудовий договір не заключав.
Проте в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували систематичне здійснення ОСОБА_2 ведення бухгалтерського обліку, складання фінансової звітності та інших документів на користь позивача. Відсутні посилання на такі документи й безпосередньо в акті інспекційного відвідування.
Крім того, матеріалами справи не встановлено, які саме обов`язки та коли виконувалися працівником ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_1 , а жодні докази у справі не підтверджують саме факту виконання ОСОБА_2 якихось посадових обов`язків у ФОП ОСОБА_1 .
Згідно з показами свідка ОСОБА_3 , яка в якості інспектора праці здійснювала інспектування ФОП ОСОБА_1 , останній в ході інспектування надав інспектору ОСОБА_6 номер телефону гр. ОСОБА_2 , зазначивши, що вказана особа є його бухгалтером і з усіх питань, які виникнуть в ході інспектування та з приводу надання необхідних документів для інспектування, необхідно телефонувати саме вказаній особі.
Разом з тим, допитана судом першої інстанції в якості свідка ОСОБА_2 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, заперечила здійснення нею ведення бухгалтерського обліку, складання фінансової звітності та інших документів на користь позивача, а також отримання від ФОП ОСОБА_1 будь-якої оплати за надання бухгалтерських послуг. Свідок пояснила суду, що станом на дату інспектування вона працювала на посаді бухгалтера у ФОП ОСОБА_5 (дочки позивача) в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Робочий стіл ОСОБА_2 розташований поруч зі столом ФОП ОСОБА_1 і вона бачила як останній готував документи на інспектування для інспекторів праці. Свідок зазначила, що її номер телефону для зв`язку з працівниками інспекції праці позивач дав виключно тому, що з ним особисто часто може не бути зв`язку. Також, за показами свідка, позивач залишив на своєму робочому столі необхідні для інспектування копії документів, відповідність оригіналам  яких завірив своїм підписом. При цьому, коли зателефонував інспектор праці з вимогою надання документів на інспектування сама ОСОБА_2 , не вбачаючи у своїх діях нічого протиправного, лише дописала на цих документах на вимогу інспектора слова "Копія. З оригіналом вірно". 
Таким чином, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні категорично заперечила те, що завіряння документів ФОП ОСОБА_1 для інспекторів праці здійснювалося нею особисто, а написання нею письмових пояснень наступного змісту "відомості на нарахування і виплату заробітної плати по ФОП ОСОБА_1 відповідають дійсності, про що я засвідчила написами на копіях" пояснила лише вчиненням нею напису на документах у вигляді слів "Копія. З оригіналом вірно", які власним підписом завіряв позивач особисто.
З приводу посилання відповідача на письмові пояснення самого позивача, а також на виконання останнім вимог припису від 06.10.2020 №ПЛ28103/2022/АВ/П внаслідок прийняття, у подальшому, ОСОБА_2 на роботу бухгалтером по сумісництву згідно трудового договору від 13.10.2020 (а.с. 85, 89-94) суд зазначає, що як пояснив сам позивач, написання ним вказаних пояснень та подальше працевлаштування ОСОБА_2 на посаду бухгалтера зумовлені не тим, що останній вважає себе у спірній ситуації винним, а щоб унеможливити повторне виникнення такого роду ситуацій з Управлінням Держпраці в Полтавській області. 
Крім того, варто відмітити, що за змістом письмових пояснень ФОП ОСОБА_1 від 06.10.2020, останні жодним чином не підтверджують тверджень інспектора праці про систематичне ведення ОСОБА_2 бухгалтерського обліку, складання фінансової звітності та інших документів на користь позивача.
Поряд з цим, судом встановлено, що питання допущення ФОП ОСОБА_1 працівника ОСОБА_2 до роботи бухгалтера без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівників на роботу, було предметом дослідження в ході розгляду Великобагачанським районним судом Полтавської області матеріалів Управління Держпраці у Полтавській області про притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 41 КУпАП.
Так, постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29.12.2020 у справі №525/1258/20 (провадження №3/525/711/2020), що набрала законної сили 12.01.2021, провадження по справі відносно ФОП ОСОБА_1 за частиною 3 статті 41 КУпАП закрито на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
При цьому, приймаючи вказану постанову, суд керувався тим, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення №ПЛ28103/2022/АВ/П/ПТ від 06.10.2020 відносно ФОП ОСОБА_1 за частиною 3 статті 41 КУпАП обставини, не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи. Факт допуску ФОП ОСОБА_1 працівника ОСОБА_2 до виконання роботи суд вважає не доведеним, оскільки матеріалами справи не встановлено, які саме обов`язки та коли виконувалися працівником ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_1 . Жодні докази по справі не підтверджують саме факту виконання ОСОБА_2 якихось посадових обов`язків у ФОП ОСОБА_1 . Посилання у протоколі про те, що ОСОБА_2 систематично вела бухгалтерський облік та складання фінансової звітності у ФОП ОСОБА_1 не підтверджується наявними матеріалами справи. 
Відповідно до частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у спірному випадку відповідачем документально не підтверджено та не доведено в ході розгляду справи дійсного допущення порушення ФОП ОСОБА_1 частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України у зв`язку з допущенням працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівника на роботу.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанови Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 20.11.2020 №ПЛ28103/2023/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 по справі № 440/347/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  08.06.2021 року