Справа № 161/21215/19 	Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/291/21  Категорія: 39 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
15 квітня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л.Я.,
суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,
секретар с/з - Галицька І.П.,
з участю:
       представника позивача - Мельник В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спадкування, за апеляційною скаргою представника позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2020 року, 

                                           В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що відповідно до кредитного договору від 09 серпня 2012 року банком позичальнику ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою на суму залишку заборгованості  за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. На час смерті позичальника ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором складала 9778 грн, з яких: 7891,89 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 1886,11 грн - нарахована пеня за простроченим зобов`язанням. 
Позивач також зазначав, що банк 17 січня 2019 року направив претензію кредитора до Луцької районної державної нотаріальної контори, на що 30 січня 2019 року отримав відповідь про те, що спадкоємці померлого спадкодавця ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 
Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину, до складу якої входять кредитні зобов`язання померлого спадкодавця ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини відповідач постійно проживав разом із спадкодавцем і протягом строку у шість місяців не подав в нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини, а тому просив суд стягнути з ОСОБА_1 як із спадкоємця в користь Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9778 грн та судові витрати по справі.
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2020 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним  договором відмовлено.
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник позивача Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» - Крилова О.Л. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають  значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову банку.
В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала і просила скаргу задовольнити, відповідач в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Апеляційну скаргу представника позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
За матеріалами справи встановлено, що 09 серпня 2012 року  представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та позичальник Санчик М.П. підписали анкету-заяву, у якій зазначено, що позичальник ОСОБА_2 ознайомлений і погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, а також, що він виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну картку «Універсальна» (а. с.9). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, про що 07 червня 2017 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.47).
АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом одержав право на спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .
На підтвердження своїх вимог про стягнення боргу за договором позики позивач до позовної заяви додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не були підписані позичальником (а.с.10-43). Банк також надав суду розрахунок, із якого убачається, що станом на 01 вересня 2019 року заборгованість позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором складала 9778 грн (а. с. 6-8).
Крім того, судом встановлено, що банк 26 грудня 2018 року звернувся до Луцької районної державної нотаріальної контори з претензією кредитора, а 15 серпня 2019 року з листом-претензією до відповідача ОСОБА_1 , як до спадкоємця позичальника ОСОБА_2 . 
Згідно з повідомленням Луцької районної державної нотаріальної контори № 61/02-14 від 21 січня 2019 року спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 заведена на підставі претензії кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 26 грудня 2018 року. Станом на 21 січня 2019 року до Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами щодо оформлення спадщини не звертались (а. с. 50).
Відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції враховано, що позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 входить до кола спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_2 і що він прийняв спадщину, а також не надав доказів щодо вартості спадкового майна, як того вимагає стаття 1281 і 1282 ЦК України.
Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з положеннями статті 1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все  або на частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина 2, 4 статті 1281 ЦК України).
Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Приписами статей 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За положеннями частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проте наявність майна у померлого боржника ОСОБА_2 та успадкування такого майна відповідачем ОСОБА_1 банком не доведено.
Відповідач не набув статусу спадкоємця, оскільки, як встановлено на підставі матеріалів справи, він не отримав від спадкодавця ОСОБА_2 у спадщину жодного майна, а тому у нього відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. 
За таких обставин суд першої інстанції, встановивши, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 ніхто із спадкоємців не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також ніхто із спадкоємців не одержував свідоцтво про право на спадщину, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову банку.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.
Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2020 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді