ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021 року                                                                               Справа №  904/4739/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького,65, зал засідань 511

Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді Широбокової Л.П. - доповідач, 
суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.

секретар судового засідання Грачов А.С.

за участю представників:

від позивача: Цуканова Н.В. адвокат, довіреність №69/145  від 04.01.2021;
від відповідача: Сова Ю.В. представник, довіреність №17/26/1267 від 29.12.2020;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2020 у справі №904/4739/20 (суддя Колісник І.І., повне рішення складено 04.01.2021)
за позовом  Приватного акціонерного товариства "Суха Балка", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
до  Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
про  внесення змін до договору оренди земельної ділянки
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.
У cерпні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Суха Балка" (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Криворізької міської ради (надалі відповідач) та просило визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки №2016115 від 04.01.2016, державна реєстрація права оренди від 30.04.2016  за №14427029, у запропонованій позивачем редакції, а саме: у зв`язку з внесенням змін  Законом України від 07 грудня 2017 року № 2245-VПІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018    році»  до  ст. 284 Податкового кодексу України   та зміни розміру річної орендної плати абз. 1 п. 7 Договору оренди земельної ділянки №2016115 від 04.01.2016 викласти в наступній редакції:
«Річна орендна плата з 01 січня 2018 року вноситься «Орендарем» в розмірі 1268449 грн 23 коп виключно у грошовій формі»;
абз. 3 п. 7 Договору оренди земельної ділянки №2016115 від 04.01.2016 в наступній редакції:
«Обчислення розміру орендної плати здійснюється на підставі  ст. 289 Податкового кодексу України  у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки на підставі витягу з технічної документації (або довідки), виконаній управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області та рішень міської ради від 24.06.2015 №3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», №1862 від 12.07.2017 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2018 році».
Позовні вимоги обґрунтовані необхідністю внесення змін до договору оренди №2016115 від 04.01.2016 в частині визначення розміру орендної плати відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки позивач є гірничодобувним підприємством, на нього розповсюджується встановлена ст. 284 Податкового кодексу України  пільга щодо обчислення розміру орендної плати, яку відповідач відмовляється застосувати в добровільному порядку та внести зміни до договору за згодою сторін.
Відповідач проти позову заперечував. Вказував, що запропоновані позивачем у додатковій угоді зміни до договору оренди земельної ділянки є неприйнятними для відповідача, оскільки не узгоджуються з рішеннями Криворізької міської ради від 12.07.2017  №1862, від 27.06.2018  №2816, від 26.06.2019  №3897 та суперечать вимогам законодавства й принципу свободи договору, порушують інтереси територіальної громади міста Кривого Рогу в частині отримання у повному обсязі коштів до місцевого бюджету від сплати орендної плати. Наголошував, що  позивач не є постійним землекористувачем спірної земельної ділянки комунальної власності, а є її орендарем, тобто є платником плати за землю у формі орендної плати, а не у формі земельного податку, а тому на нього, як на платника саме орендної плати, не розповсюджуються особливості оподаткування, встановлені пунктом  284.4 статті 284 ПК України  для платників земельного податку. Вважає, що позивачем не доведено використання спірної земельної ділянки для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, що також унеможливлює застосування цієї пільги. Посилався на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 у справі №904/1763/19, яким вже внесені зміни до договору оренди спірної земельної ділянки в частині орендної плати, та вважав, що визначення у спірній додатковій угоді дати обчислення розміру орендної плати з 01.01.2018  суперечить приписам  статті 631 Цивільного кодексу України  та  статті 187 Господарського кодексу України.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2020 у справі №904/4739/20 (суддя Колісник І.І.) позов задоволено повністю.
Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної  ділянки №2016115 від 04.01.2016, державна реєстрація права оренди від 30.04.2016 №14427029, у запропонованій позивачем редакції. Стягнуто з Криворізької міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" судовий збір у сумі 2 102,00 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено наявність правових та фактичних підстав для внесення змін до договору оренди землі, спірна земельна ділянка використовується позивачем саме для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, що надає йому право для визначення розміру орендної плати відповідно до п. 284.4 статті 284 ПК України. Відхилив заперечення відповідача, що між сторонами вказаний спір вже вирішено, про що є рішення у справі №904/1763/19, вказавши, що назване рішення стосується іншого періоду.

Доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована таким:
- судом не враховано, що земельна ділянка за договором оренди була надана для розміщення зони обвалення та відвалів порожніх порід шахти «Ювілейна», в той час як положеннями п. 284.4 Податкового кодексу України пільга із плати за землю була встановлена гірничодобувним підприємствам для видобування та розробки корисних копалин, тому застосування цієї норми до спірної земельної ділянки є безпідставним;
- Криворізька міська рада в межах своїх дискреційних повноважень своїми рішеннями встановила розмір орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності на 2018, 2019 роки. Запропоновані позивачем умови щодо розміру орендної плати не узгоджуються з рішенням міської ради №1862 від 12.07.2017, при цьому ст. 288 ПК України імперативно не вказує на можливість застосування п. 284.4 Податкового кодексу України при визначенні розміру орендної плати;
- є помилковим висновок суду, що запропоновані умови додаткової угоди повністю відповідають положенням п. 274.1 ст. 274, п. 284.4 ст. 284 та п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України. Вказані норми не можуть застосовуватися до договірних відносин, які склалися між сторонами на підставі спірного договору оренди земельної ділянки, оскільки законодавством окремо встановлено межі розміру річної орендної плати за землю та окремо земельного податку;
- суд порушив норми матеріального права стосовно визначення строку, з якого вважаються прийнятими зміни до договору оренди, а саме з 01.01.2018, що суперечить положенням ст. 187 ГК України та ст.631, 653 ЦК України, оскільки відповідач не надавав згоди на застосування такого строку. Обчислення іншого розміру орендної плати можливе з дня набрання чинності рішенням суду  у цій справі;
- звертає увагу суду на те, що позивач вже звертався з такими вимогами в 2019 році та рішеннями суду у справі №904/1763/19 були внесені зміни до договору з 01.01.2019;
- суд першої інстанції не надав жодного обгрунтування, у зв`язку з чим запропоновані позивачем зміни до договору оренди набирають чинності з 01.01.2018, а не з моменту прийняття судом рішення у справі, не прийняв до уваги заперечення відповідача в цій частині, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту прав окремої особи, прийняв у справі помилкове рішення.

Також апелянтом подано клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п.10 ст. 226 ГПК України, оскільки вказаний спір між сторонами було вже вирішено у справі №904/1763/19.

Позивач проти доводів апелянта заперечує, вказує, що плата за землю виступає у формі земельного податку і орендної плати, тому положення п. 284.4 Податкового кодексу України розповсюджуються на договірні відносини з оренди землі, що існують між сторонами. Вважає помилковими доводи апелянта, що спірна земельна ділянка не підпадає під визначення цієї норми, відповідач є гірничодобувним підприємствам та земельна ділянка використовується саме для видобування та розробки корисних копалин, тому позивач має право на встановлення орендної плати у розмірі 25% податку, обчисленого відповідно до ст. 274, 277 ПК України. Зміни до положень п. 284.4 Податкового кодексу України набули чинності саме з 01.01.2018, тому ним правомірно визначено дату обчислення розміру орендної плати саме з 01.01.2018, що не суперечить положенням ст. 187 ГК України та підтверджено чисельною практикою Верховного Суду.

Процедура.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2021 справа №904/4739/20 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В.,      Подобєда І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2021 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження. Судове засідання призначено на 03.03.2021, в якому було оголошено перерву до 12.04.2021.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та відзиву.

За наслідками розгляду справи оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, між Криворізькою міською радою, як орендодавцем, та Публічним акціонерним товариством "Євраз Суха Балка", правонаступником якого відповідно до Статуту (затверджений рішенням річних загальних зборів акціонерів №35 (13) від 16.04.2018) є Приватне акціонерне товариство "Суха Балка", як орендарем, було укладено договір оренди земельної ділянки №2016115 від 04.01.2016 (далі - договір) на таких умовах:
- орендодавець на підставі рішення міської ради №3534 від 25.03.2015 надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення зони обвалення та відвалів порожніх порід шахти «Ювілейна», яка знаходиться у Жовтневому районі м. Кривого Рогу (п. 1,14 договору);
- в оренду передається земельна ділянка загальною площею 145,3810 га, кадастровий номер земельної ділянки: 1211000000:04:003:0002 (п. 2,4 договору);
- договір укладено терміном на 5 років. Після закінчення строку договору орендар, у разі належного виконання обов`язків відповідно до умов договору, має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар зобов`язаний повідомити орендодавця про намір поновити договір оренди земельної ділянки за два місяця (але не пізніше ніж за місяць) до спливу строку договору оренди, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди. Поновлення договору здійснюється на підставі ухваленого орендодавцем відповідного рішення (п. 6 договору).
- річна орендна плата за 2015 рік вноситься виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, з урахуванням рішення міської ради №2088  від 26.06.2013 №2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" зі змінами та відповідно до розрахунку наданого договору оренди земельної ділянки. Річна орендна плата з 1 січня 2016 року вноситься "Орендарем" у розмірі 4 307 951 грн 19 коп (чотири мільйона триста сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна гривня дев`ятнадцять копійок) виключно у грошовій формі.
Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог чинного законодавства. "Орендар" самостійно зобов`язується щорічно відповідно до інформації Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області про коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, опублікованій у засобах масової інформації, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки.
Обчислення розміру орендної плати здійснюється на підставі  ст. 289 Податкового кодексу України  у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки на підставі витягу з технічної документацій (або довідки), виконаній управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області та рішень міської ради №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", №3727 "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати та пільг зі сплати за землю на території міста Кривого Рогу".
Плата вноситься "Орендарем" на рахунок Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі у м. Кривому Розі Дніпропетровської області № 332 198 127 00022 у банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, МФО 805012, код ЄДРПОУ 38031627.
Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору (п. 7 договору);
- обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженою Кабінетом Міністрів формою, що заповнюється під час укладання або зміни умов договору чи продовження його дії (п. 8 договору);
- розмір та сума орендної плати переглядається з внесенням змін до цього договору у разі:
- затвердження базової вартості 1 кв.м  земель міста та зміни даної базової вартості;
- зміни умов господарювання, передбачених договором;
- зміни розмірів річної орендної плати за землю, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавствам;
- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами;
- у разі зміни або скасування понижувального коефіцієнту;
- в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором (п. 11 договору);
- зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (окрім умов, вказаних в розділі «Орендна плата» цього договору). У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку (п. 28 договору);
- договір набирає чинності з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію рчових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (п. 37 договору).
Державна реєстрація права оренди здійснена 30.04.2016 за №14427029, що Витягом з Державного  реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.08.2018 (а.с. 26).
Вказані обставини також встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 у справі № 904/1763/19, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2019 та постановою Верховного Суду від 11.12.2019. 
Вказаним рішенням суду була визнана укладеною додаткова угода до договору оренди земельної ділянки №2016115 від 04.01.2016, а саме: доповнено п. 5 розділу «Об`єкт оренди» щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки – 5  073  799  690,00 грн, встановлено посинаючи з  01 січня 2019 року річну орендну плату в розмірі 3  171  123,06 грн, обчислення якої здійснюється відповідно до пункту  284.4 статті 284 ПК України у розмірі 25% податку. Зазначено, що ця угода є невід`ємною частиною договору. 
Втім, відповідач не вказав у позовній заяві про наявність цієї додаткової угоди, щодо інших умов договору в  цій частині, не надав її до позову, тобто надав договір не в повному обсязі.
Також на підтвердження свого права на спеціальну ставку плати за землю позивач надав спеціальний дозвіл на користування надрами №592 від 05.08.1996, акт про надання гірничого відводу № 3318 від 02.04.2018.
Посилаючись на відмову Криворізької міської ради в добровільному порядку визначити йому орендну плату за цю земельну ділянку в розмірі, встановленому пунктом 284.4 Податкового кодексу України, позивач просить в судовому порядку визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, що і є предметом спору у цій справі.
Застосоване законодавство і висновки апеляційного суду.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1, 2   статті 11 Цивільного кодексу України   цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що внаслідок укладання спірного договору  між сторонами виникли правовідносини з оренди землі комунальної власності. 
Частиною першою  статті 3 Земельного кодексу України  (надалі -  ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються  Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини дев`ятої  статті 93 ЗК України  відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.  Згідно зі  статтею 2 Закону України  від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі»  (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 161-XIV) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються  ЗК України,  ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно з частиною першою  статті 628 ЦК України  зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 13 Закону № 161-XIVвстановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до частини першої  статті 15 Закону №161-XIV  орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.
Згідно зі  статтею 21 Закону № 161-XIV орендна  плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до   Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Суд встановив, що між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки комунальної власності строком дії з 30.04.2016 до 30.04.2021 року. Орендна плата встановлена на підставі  ст. 289 Податкового кодексу України  у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки (п. 7 договору). У договорі також визначено, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору.
В усіх інших випадках зміни в договір вносяться за взаємною згодою сторін або за рішенням суду, зокрема і у випадках зміни орендної плати, що визначено у п.11, 28 договору.
Законом України від 07.12.2017 №2245-VIII, який набрав чинності з 01.01.2018,  статтю 284 Податкового кодексу України  доповнено пунктом 284.4, згідно з яким плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей  274  і  277  цього  Кодексу.
Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 у справі №904/1763/19, яке набрало законної сили, за позовом Приватного акціонерного товариства "Суха Балка", були внесені зміни в спірний договір щодо застосування вказаних положень Податкового кодексу України, встановлено розмір річної орендної плати - 3  171  123,06 грн, яка підлягає застосуванню з 01.01.2019 року.
Суд у справі №904/1763/19 визнав, що позивач є гірночодобувним підприємством, а надана в оренду земельна ділянка використовується саме для видобування корисних копалин і розробки родовищ корисних копалин, тому Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" має право на застосування норми пункту 284.4 Податкового кодексу України при розрахунку орендної плати. 
З вказаними висновками погоджується і колегія суддів у цій справі, оскільки позивач надав спеціальний дозвіл на користування надрами №592 від 05.08.1996, акт про надання гірничого відводу №3318 від 02.04.2018, та відхиляє доводи апелянта в цій частині.
У цьому позові позивач просить визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі з цих же підстав, але розповсюдити її дію з 01.01.2018р. та встановити річну орендну плату в розмірі 1 268 449 грн 23 коп.
Відповідач проти позову заперечує, вказує, що не надавав згоди на визначення орендної плати з 01.01.2018, тобто з дати, яка передує даті укладання спірної додаткової угоди №1, що суперечить приписам  статті 631 Цивільного кодексу України.  
Як передбачено ст. 30 Закону України "Про оренду землі"   зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення такої згоди спір вирішується в судовому порядку.
Частинами першою - третьою  статті 632 ЦК України  визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених  законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
З наведених норм права вбачається, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до  Податкового кодексу України).
Згідно з частинами першою, другою  статті 651 ЦК України  зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до частин першої, другої  статті 652 ЦК України  у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті,  -  змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.
Згідно з частиною третьою  статті 653 ЦК України  у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється у судовому порядку, зобов`язання змінюється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили.
Наведені норми права передбачають, що зміна договору оренди землі допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. При цьому якщо договір змінений судом, то зобов`язання змінюється з моменту набрання відповідним рішенням суду законної сили.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №921/530/18. 
У справі, що розглядається, спірним договором визначено, що всі зміни та доповнення вносяться за згодою сторін або за рішенням суду, тобто зміни щодо встановлення нового розміру орендної плати можуть набрати чинності лише з моменту набрання законної сили цією постановою апеляційної інстанції – 12.04.2021 року.
Втім,  зміни на підставі п.  284.4 Податкового кодексу України   вже були внесені в договір за рішенням суду з 01.01.2019 року. 
Позивач не надав суду договір в повному обсязі, втім на вказаних обставинах наголошував відповідач. Суд першої інстанції не надав цьому належної правової оцінки та задовольнив позов в повному обсязі. 
При цьому суд першої інстанції не звернув увагу на те, що запропонована позивачем редакція додаткової угоди не містить обмеження періоду її дії тільки 2018 роком, тому, за рішенням суду, могла розповсюджувати свою дію і на наступні періоди, зокрема і 2019 рік. Разом з тим, позивач визначив орендну плату в меншому розмірі, ніж встановлена судовим рішенням на 2019 рік, не навівши жодних обгрунтувань такого зменшення, а суд не надав цьому жодної оцінки. Суд не надав оцінки доводам апелянта, що за рішенням суду договір може бути зміненим тільки з часу набрання таким рішенням законної сили та жодним чином не обгрунтував свій висновок щодо можливості внесення змін до договору з 01.01.2018.
Також суд не застосував положення ст.632 ЦК України, відповідно до яких зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, оскільки за 2018 рік відбулося користування земельною ділянкою та сплата орендної плати позивачем відповідно до поданих ним декларацій.
За таких  обставин суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків щодо обгрунтованості позовних вимог та безпідставно задовольнив позов. 
Апеляційний суд дійшов висновку, що за наведених обставин позовні вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі.
Також слід зазначити, що як і сторони, так і суд безпідставно посилаються на положення Господарського кодексу України, оскільки спір у цій справі виник між сторонами у земельних відносинах, які згідно з частиною першою  статті 4 ГК України  не є предметом регулювання цього Кодексу.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає частково обгрунтованими доводи апеляційної скарги, яка підлягає задоволенню.
Клопотання апелянта про залишення позову без розгляду на підставі п.10 ст. 226 ГПК України, оскільки вказаний спір між сторонами було вже вирішено у справі №904/1763/19, апеляційний суд відхиляє. У справі, що розглядається, наявний інший предмет спору, ніж у справі №904/1763/19, а саме визначення орендної плати з іншого періоду – 01.01.2018 року, та інший розмір орендної плати.
Відповідно до ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Враховуючи викладене, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2020 у справі №904/4739/20, як прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ст. 129 ГПК України  витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, ст. 275, 277, 282, 284, 287, 288 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2020 у справі №904/4739/20 задовольнити.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2020 у справі №904/4739/20 скасувати.
Прийняти нове рішення.
В задоволенні позову відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Суха Балка"(м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Конституційна,5, код ЄДРПОУ 00191329) на користь Криворізької міської ради (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, пл. Молодіжна,1, код ЄДРПОУ 33874388) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги – 3153,00 грн (три тисячі сто п`ятдесят три грн), про що видати наказ.
      Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 14 квітня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                      Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                          Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                            І.М. Подобєд