ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2021 р.           Справа№ 910/14134/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Іоннікової І.А. 
 
секретар судового засіданні: Бендюг І.В.,
за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 15.03.2021,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ"
на ухвалу Господарського суду міста Києва 
від 29.12.2020
у справі № 910/14134/20 (суддя Гумега О.В.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОПАУЕР-1"
до Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ"
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про стягнення 5 674 082, 48 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІДРОПАУЕР-1" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (далі - відповідач, ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ") про стягнення 5 674 082,48 грн з яких:  5 259 118,09 грн основного боргу, 127 776,27 грн пені, 368    138,24 грн штрафу 7% (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі №910/14134/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОПАУЕР-1" 5    259    118,09 грн основного боргу, 80 000,00 грн пені, 250    000,00 грн штрафу, 86 325,48 грн судового збору. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
14.12.2020 через відділ діловодства суду від Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" надійшла заява про відстрочку виконання рішення (№ 15/3638 від 09.12.2020), відповідно до якої відповідач просить суд відстрочити виконання рішення від 30.11.2020 у справі № 910/14134/20 на термін, що не перевищує одного року з моменту ухвалення рішення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 у задоволенні заяви № 15/3638 від 09.12.2020 Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі №910/14134/20 відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ДП "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу місцевого суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі №910/14134/20 на один рік з моменту ухвалення рішення, мотивуючи свої вимоги, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано специфіку правовідносин, що врегульовані спеціальним законодавством, які визначають порядок (спосіб) виконання спірного зобов`язання Гарантованим покупцем, а також визначають джерела отримання грошових коштів для здійснення розрахунків з виробниками електричної енергії за «зеленим» тарифом, в тому числі позивачем, як наслідок місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відсутність виняткових обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення.
Згідно витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 11.01.2020 справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко А.І., судді Михальська Ю.Б., Іоннікова І.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 у справі №910/14134/20 залишено без руху.
Надано Державному підприємству "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали.
28.01.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду на виконання вимог ухвали суду від 15.01.2021 заявником усунуто недоліки апеляційної скарги та подано докази сплати судового збору в сумі 2      270, 00 грн.: платіжне доручення №58 від 22.01.2021 та докази надсилання копії скарги - Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 у справі №910/14134/20, розгляд апеляційної скарги призначено на 22.02.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 розгляд справи №910/1434/20 було відкладено на 15.03.2021.
В судове засідання 15.03.2021 треті особи не з`являлись, про причини неявки суд не повідомляли. Колегія суддів звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про місце, дату і час судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників третіх осіб, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

В свою чергу, позивач не погодився з поданою Державний підприємством «Гарантований покупець» апеляційною скаргою та подав до суду заперечення, у яких просить відмовити у задоволення апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін. Так, позивач доводить, що відстрочка виконання рішення буде сприяти ухиленню від виконання рішення відповідачем та негативно вплине на фінансовий стан позивача.
Як вбачається з матеріалів справи, третіми особами не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.
В обґрунтування поданої заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва 30.11.2020 у справі № 910/14134/20 відповідач вказує, що за своїм призначенням він є суб`єктом господарювання, який не в залежності від своєї волі відповідно до Закону України  "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) зобов`язаний купувати електричну енергію у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, а також у виробників за аукціонною ціною, однак єдиним джерелом надходжень для оплати такого придбання є кошти, отримані від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", виключно якому Державне підприємство "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" і зобов`язано продавати таку електроенергію. Тому, обсяг виконання зобов`язань Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" з оплати відпущеної електроенергії виробникам за "зеленим" тарифом ставиться Законом в залежність від виконання спеціальних обов`язків Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго". Однак, на сьогоднішній день Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" має великий обсяг заборгованості перед Державним підприємством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ", що і зумовлює виникнення непогашених зобов`язань останнього перед виробниками.
Відповідач звернув увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється лише в межах кошторису, що затверджується Регулятором.
Разом з цим відповідач зазначив, що ним виконувалися договірні зобов`язання щодо періодичного здійснення платежів на користь позивача згідно встановленого порядку, зокрема, за електроенергію, продану в період з січня 2020 року по листопад 2020, що підтверджується реєстром банківських документів за період з лютого 2020 року по листопад 2020 року станом на 04.12.2020.
Відповідач також вказав на те, що відповідно до п. 4 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020 №810-ІХ (далі - Закон від 21.07.2020 №810-ІХ), що набрав чинності 01.08.2020, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості Державного підприємства "Гарантований покупець" перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилася станом на 1 серпня 2020 року, доручено розробити та подати до Верховної Ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років (відповідний проект вже є на сайті Верховної Ради України). 
Крім того, вказаним законом доповнено ст. 8 Закону України "Про альтернативні джерела енергії" частиною третьою наступного змісту: "Кабінет Міністрів України передбачає у державному бюджеті видатки на фінансову підтримку гарантованого покупця для оплати електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, відповідно до бюджетних запитів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, на підставі розрахунків, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірі не менше 20 відсотків прогнозної виробітки товарної продукції електричної енергії з альтернативних джерел на відповідний рік".
Окрім того, вказаним законом розділ XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про альтернативні джерела енергії" доповнено пунктом 11-1 такого змісту:
"11-1. Установити, що тимчасово, у зв`язку з карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), кошти, отримані оператором системи передачі від розподілу пропускної спроможності міждержавного перетину станом на 1 липня 2020 року, використовуються для таких цілей: ...
70 відсотків - на погашення заборгованості перед гарантованим покупцем за надані послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Гарантований покупець зобов`язаний перерахувати кошти, отримані відповідно до цього абзацу, в розмірі 50 відсотків суб`єкту господарювання, який здійснює виробництво електричної енергії на атомних електростанціях, а 50 відсотків - на оплату електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим "зеленим" тарифом або за аукціонною ціною".
Відповідно, на думку відповідача, зобов`язання, які були предметом спору у даній справі, не можуть бути виконані у спосіб інший, ніж встановлено Законом України від 21.07.2020 №810- IX - шляхом оформлення протягом 2021 - 2022 років облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.
Відповідач також зазначив, що 24.09.2020 року у Верховній Раді зареєстровано законопроект №4151 "Про внесення змін до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" щодо підтримки виробництва електроенергії з ВДЕ. Він передбачає збільшення максимального розміру дефіциту державного бюджету на 2020 рік та розрахунки з виробниками електроенергії з ВДЕ шляхом випуску облігацій внутрішньої державної позики (ОВДП) у розмірі 19,6 млрд гривень Міністерством фінансів за рішенням Кабінету Міністрів України.
Крім того, 17.11.2020 Верховна Рада прийняла в цілому законопроект №4119 "Про внесення змін до Державного бюджету на 2020 рік", згідно якого п. 1 ст. 6 Закон "Про Державний бюджет на 2020 рік" доповнено підпунктом "ґ", який передбачає надання у 2020 році держгарантій, в тому числі "для забезпечення виконання боргових зобов`язань господарського товариства, в статутному капіталі якого 100% акцій належать державі і яке здійснює діяльність у сфері передачі електроенергії в Україні".
Відповідно до Пояснювальної записки, серед іншого, Закон має на меті врегулювати розрахунки з виробниками з ВДЕ. Зокрема, Закон передбачає за рішенням Кабінету Міністрів України надання державних гарантій НЕК "Укренерго" для залучення кредитних коштів міжнародних та національних фінансових установ для виконання боргових зобов`язань перед виробниками з ВДЕ.
Отже, на думку відповідача, запроваджуючи механізм розрахунків з підприємствами відновлювальної енергетики, держава офіційно визнає, що здійснення розрахунків Державним підприємством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" з виробниками електроенергії прямо залежить від забезпечення Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" оплати Державному підприємству "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ", а також від бюджетних видатків. Тобто правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в частині заборгованості, що склалася на 01.08.2020, зазнають імперативного регулятивного впливу держави, яка приймає наведені законодавчі акти.
Крім того, в поданій заяві відповідач звертає увагу на те, що станом на 08.12.2020 відповідно до Реєстру виробників за "зеленим" тарифом вже зареєстровано 829 суб`єктів господарювання, оплата отриманої від яких електроенергії в силу приписів п. 10.1 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.04.2019 №641, має здійснюватися пропорційно надходженню коштів на рахунки Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ", в той час як примусове виконання рішення на користь одного з таких виробників зумовить позбавлення можливості проводити пропорційні розрахунки з іншими виробниками, загальна заборгованість перед яким за період січень - листопад 2020 року станом на 24.11.2020 становить 22 438,4 млн.грн.
Відповідач також вказав на перебування у проваджені Господарського суду міста Києва 94 справ за позовами виробників електроенергії за "зеленим" тарифом до ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" про стягнення 1 039 338 035,02 грн. 
Також відповідач посилався на судові справи за позовами ДП НАЕК "Енергоатом" про стягнення грошових коштів з ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ".
Отже, вважаючи, що дані обставини унеможливлюють виконання рішення суду у даній справі на даний час, відповідач просить відстрочити його виконання на термін, що не перевищує одного року з моменту ухвалення рішення.
Статтею 160 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.
Частиною першою статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до частин 3 та 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України,  підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.
Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
При винесенні ухвали про відстрочку виконання рішення суд бере до уваги не тільки доводи відповідача про те, що виконання судового рішення може привести боржника до стану, який унеможливить здійснення ним господарської діяльності, а й матеріальний інтерес позивача та ступінь вини боржника (відповідача) у виникненні спору, а також той факт, що важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об`єктивних, незалежних від відповідача обставин.
Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає, що відстрочка виконання рішення, яка пов`язується з об`єктивною неможливістю виконання рішення, дозволяється у виняткових випадках, а відтак, передумовою для надання відстрочки виконання рішення є встановлення таких виняткових обставин.
В основу судової ухвали про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.
Крім того, у зв`язку з тим, що розстрочка/відстрочка продовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку продовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання розстрочки/відстрочки виконання судового рішення.
Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки/відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки/відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.
Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" Суд зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.
Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки чи розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.
Отже, питання щодо надання розстрочення/відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.
Таким чином, враховуючи, що необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки/відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.
Особа, яка подала заяву про відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ст. 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.  Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналіз наведених у заяві про відстрочку виконання рішення господарського суду мотивів та наданих відповідачем документів, свідчить те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили неможливість виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі № 910/14134/20 та не доведено суду винятковості обставин, що унеможливлюють виконання даного рішення суду.
Так, у даному випадку відповідач просить суд відстрочити виконання рішення у даній справі на один рік, проте жодним чином не обґрунтовує запропонований термін відстрочення та не надає жодних доказів на підтвердження того, що внаслідок такого відстрочення рішення суду у даній справі буде виконане.
Суд звертає увагу, що долучені відповідачем до заяви докази не можуть підтверджувати обставини реальності виконання рішення суду у даній справі після закінчення терміну, на який відповідач просить відстрочити його виконання. 
При цьому, обставини специфіки відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, вже були враховані судом під час проголошення рішення суду у даній справі в частині зменшення заявлених до стягнення з відповідача пені та штрафу за час затримки розрахунку.
Крім того, твердження відповідача про наявність боргу зі сторони Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" не є тими обставинами, з якими приписи статті 331 ГПК України пов`язують можливість надання відстрочки, оскільки відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. При цьому існування спору у справі Господарського суду міста Києва №910/16664/20 за позовом ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення боргу у розмірі 25    724    290    343,04 грн не є гарантованим підтвердженням надходження грошових коштів на рахунки ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" з метою належного виконання рішення суду у справі №910/16664/20, рівно як і подальшого спрямування цих коштів ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на виконання рішення суду саме у даній справі № 910/14134/20 по закінченню терміну відстрочки (тобто, протягом року з моменту винесення рішення у даній справі).
Відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020 №810-ІХ, що набрав чинності 01.08.2020, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості Державного підприємства "Гарантований покупець" перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилася станом на 1 серпня 2020 року, доручено розробити та подати до Верховної Ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.
Наразі на даний час відсутній будь-який нормативних акт, який би на законодавчому рівні встановлював інший порядок та спосіб виконання зобов`язань ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" перед позивачем, ніж передбачено договором, укладеним між позивачем та відповідачем.
Слід врахувати, що обов`язок держави полягає у захисті прав виробників "зеленої електроенергії", саме з метою забезпечення загальносуспільних інтересів та виконання гарантій держави щодо купівлі всієї електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії, і було створено Державне підприємство "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ", відтак останнє зобов`язане добросовісно і своєчасно здійснювати розрахунок з виробниками.
Водночас судом враховані майнові інтереси стягувача та взяті до уваги його письмові заперечення, в яких стягувач зазначив, зокрема, про негативний вплив відстрочки виконання рішення на фінансовий стан позивача.
Судом також враховано, що 25.07.2018 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" (далі - Банк) та ТОВ "Гідропауер", ТОВ "Гідропауер-1" (далі - позичальники) укладений Генеральний кредитний договір № 486/2018/ЗОД-МСБ-ГКД, в рамках якого укладений Додатковий договір № 486/2018/ЗОД-МСБ-ГКД-НВКЛ1 до Генерального кредитного договору № 486/2018/ЗОД-МСБ-ГКД від 25.07.2018 про відкриття невідновлюваної кредитної лінії між АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Гідропауер-1".
Починаючи з 2-ої половини 2019 року, внаслідок неплатежів з боку ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ", ТОВ "Гідропауер-1" перестало виконувати свої зобов`язання за кредитними договорами з АБ "Укргазбанк" та було вимушене підписати додаткові угоди про перенесення сплати прострочених відсотків та зобов`язань за тілом боргу в травні 2020 та повторно в липні 2020 року.
За результатами 9 місяців 2020 року збиток від операційної діяльності ТОВ "Гідропауер-1" склав 4 мільйони гривень. Через наявну прострочену заборгованість ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ", позивач звернувся до Банку про реструктуризацію заборгованості за Генеральним кредитним договором, яка була погоджена Банком, проте відстрочку з оплати тіла кредиту Банком не було надано і заборгованість продовжує накопичуватись.
Доданий позивачем до заперечень на заяву відповідача про відстрочку виконання рішення Баланс підприємства позивача станом на 30.09.2020 свідчить про погіршення фінансових показників підприємства позивача.
З огляду на викладене, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін та приймаючи до уваги, що відповідачем не надано беззаперечних, неспростовних доказів неможливості чи утруднення на  час звернення з заявою виконання рішення суду, відсутності коштів та винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість надання відстрочення виконання судового рішення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.
Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 у справі №910/14134/20 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Враховуючи ви ще викладене та керуючись статтями керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 у справі №910/14134/20 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 у справі №910/14134/20 залишити без змін.
Матеріали справи №910/14134/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 23.04.2021.

Головуючий суддя                                                            А.І. Тищенко 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                І.А. Іоннікова