ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року	Львів	Справа № 380/5983/20 пров. № А/857/2847/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Кушнерика М.П.
суддів –                                                            Курильця А.Р., Мікули О.І.;
за участю секретаря судового засідання –   Юник А.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року, прийняте суддею Кузан Р.І., в м.Львові, о 12 годині 06 хвилині, повний текст складено 18 грудня 2020 року, у справі № 380/5983/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

                                                     ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 10.03.2020 № 0010955105 щодо грошового зобов`язання в сумі 10416,65 грн. та штрафу у розмірі 20% у сумі 2083,33 грн. за несплату (неперерахування) фізичною особою транспортного податку з фізичних осіб.
Ухвалою суду першої інстанції від 09.11.2020 замінено відповідача на належного – Головне управління ДПС у Львівській області.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року позов задоволено повністю.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального права щодо ненадання належної оцінки нормам законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не у повній мірі з`ясовані обставини справи, що призвело до невірного застосування правових норм та неправильного вирішення справи по суті.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що згідно внесених змін до податкового законодавства об`єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої  законом на 1 січня податкового (звітного) року 1 396 125 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно). Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пальною. Відповідно до відомостей, отриманих від органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки Audi, модель А8, об`ємом двигуна 2995 кум. см., тип пального – дизель, рік випуску автомобіля – 2014. Легковий автомобіль із вказаними характеристиками зазначений у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, протягом 5 років з року випуску. Вказані обставини стали підставою для прийняття Головним управлінням ДФС у Львівській області податкового повідомлення-рішення №0002155-5013-1304 від 23.10.2018. У зв`язку з тим, що відповідно до акту №000130/13-01-51/2894812008 від 10.03.2020 встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 10416,65 грн., було винесено податкове повідомлення-рішення № 0010955105 від 10.03.2020, яким позивачу було визначено суму штрафної санкції за несвоєчасну сплату транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 2083,33 грн. Апелянт вказує, що позивачем самостійно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання із затримкою на 35 днів, що є підставою застосування штрафних санкцій відповідно до ст.126 ПК України.
Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, який просить задоволити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням форми “Ф” № 0002155-5013-1304 від 23.10.2018 Головним управлінням ДФС у Львівській області нараховано позивачу податкове зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 10416,67 грн. (а.с.46). Граничний термін сплати такого зобов`язання становив до 28.01.2019.
Згідно з даними інтегрованої картки платника податків, 04.03.2019 позивачем самостійно сплачено визначене податковим органом грошове зобов`язання в сумі 10416,67 грн. (а.с.47).
За результатами камеральної перевірки, оформленими актом №001695/13-01-50-13/ НОМЕР_1 від 19.07.2019, Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0054795013 від 19.07.2019, відповідно до якого позивачу визначено суму штрафу за затримку сплати узгодженого грошового зобов`язання в сумі 10416,65 грн. за платежем “транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік” у розмірі 20%, що становить 2083,33 грн. (а.с.29).
Сторонами не надано суду доказів сплати вказаного штрафу чи скасування вказаного податкового повідомлення-рішення.
Крім того, встановлено, що Головним управлінням ДПС у Львівській області 10.03.2020 прийнято податкове повідомленням-рішенням № 0010955105. повторно донараховано позивачу штраф у розмірі 20% у сумі 2083,33 грн. за затримку на 35 календарних дні сплати визначеного податковим повідомленням-рішенням № 0002155-5013-1304 від 23.10.2018 податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 10416,65 грн. При цьому, попереднє податкове повідомлення-рішення № 0054795013 від 19.07.2019 відповідачем не скасоване.
Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № 0010955105 від 10.03.2020, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність та скасування оспореного податкового повідомлення-рішення відповідача, виходячи з наступного.
Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України від 28.12.2014 № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, ст. 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.
Згідно положень названої статті платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування (пп. 267.1.1).
Згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу, в редакції на момент винесення податкового повідомлення-рішення форми “Ф” № 0002155-5013-1304 від 23.10.2018 об`єктом оподаткування були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, що складає 1 396 125 грн.
Спірними у вказаних правовідносинах є обставини щодо нарахування позивачу штрафної санкції за несвоєчасну сплату транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 20783,33 грн.
Так, пунктом 111.2 ст.111 ПК України встановлено, що фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з ПК України та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
За визначенням п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України.
Грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Пунктом 58.1 ст. 58 ПК України, зокрема визначено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 ПК України (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).
Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204.
Відповідно до ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:
- сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;
- контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;
- контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;
- рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;
- рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.
У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.
У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.
Колегія суддів вважає, що спірний транспортний засіб не є об`єктом оподаткування, оскільки його технічні характеристики, такі як об`єм двигуна 2995 куб.см, не підпадає під дію переліку транспортних засобів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66, де об`єм циліндра двигуна такого транспортного засобу становить 3000 куб.см, що узгоджується з численною судовою практикою по даній категорії справ в цій частині. 
Згідно положень ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, встановлюючи істину в справі, необхідно базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач у справі не надав суду доказів відкликання у встановлену Податковим кодексом України порядку податкового повідомлення-рішення № 0054795013 від 19.07.2019, а також не обґрунтував належними підставами правомірності прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення № 0010955105 від 10.03.2020, яким повторно нарахував позивачу штраф за одне і те саме порушення. Доводи апеляційної скарги таких висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до їх переоцінки.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення, прийняте 10.03.2020 Головним управлінням ДФС у Львівській області № 0010955105 про нарахування штрафу за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб, є протиправними та підставно скасоване судом першої інстанції.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 380/5983/20, - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 07.06.2021, однак у зв"язку з перебуванням судді Курильця А.Р. у відпустці з 07.06.2021 року по 21.06.2021 включно, такий підписано і занесено в ЄДРСР 22.06.2021