ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2992/21 Справа № 199/8790/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Богун О. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»», треті особи: Первинна професійна спілка «Правозахисники країни», Первинна профспілкова організація Філії Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Дніпропетровський річковий порт» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,- 

ВСТАНОВИВ:

       У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування якого посилався на те, що з 29 травня 1989 року позивач працює в Дніпропетровському річному порту (нині Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот»).
       Останнім наказом про прийняття на роботу від 27.02.2019 позивач був прийнятий на роботу до Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на посаду першого помічника капітана - другого помічника механіка (суднового) т/х «БТ-470» буксирного флоту відділу управління флотом та диспетчеризації експлуатаційного департаменту з 01.03.2019 р. з окладом згідно штатного розпису. 13.09.2019 позивач перебував на робочому місті на судні т/х «БТ-470». О 18:00 год. позивачу зателефонував головний диспетчер і повідомив про зміну командного складу - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , хоча зміна (вахта) позивача ще не завершилась. 18.09.2019 позивач звернувся із письмовою заявою до директора ДРП АСК «Укррічфлот» Короткого Ю. В. з проханням повідомити про причини зміни командного складу 13.09.2019 р. на судні т/х «БТ-470».
       20 вересня 2019 року відносно позивача було сфабриковано дисциплінарне провадження та видано наказ № 56-упцр від 20.09.2019 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» змінного капітана - другого помічника механіка (суднового) т/х "«БТ-470»" буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону ОСОБА_1 , оголошено догану за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників АСК "Укррічфлот" та вимог посадової інструкції, що не відповідає дійсності.
       07 жовтня 2019 року позивач знову звернувся із письмовою заявою до директора ДРП АСК «Укррічфлот» Короткого Ю. В. з проханням повідомити на підставі чого позивача перевели працювати в порт та на яку посаду, але відповіді не отримано.
       11 жовтня 2019 року позивачу було вручено наказ № 14/к про звільнення ОСОБА_1 змінного капітана - другого помічника механіка (суднового) т/х «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону, 11.10.2019 р. згідно із п. 3 ст.40 КЗпП України.
Позивач наголошує на тому, що він є членом профспілки Первина Професійна Спілка "Правозахисники Країни", яка згоди на звільнення позивача не надавала.
       Позивач вважає, що наказ № 14/к від 11.10.2019 р. не відповідає дійсності, оскільки жодних порушень допущено не було. Наказ № 56-упцр від 20.09.2019 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності є повністю сфабрикований за відсутності складу дисциплінарного проступку. Акт службового розслідування від 09.10.2019 р. та протокол робочої групи з розгляду результатів службового розслідування від 11.10.2019 р., на які посилається відповідач у Наказі № 14/к - є повністю сфальшованими.
       Таким чином, 13 вересня 2019 року, під час фактичного відсторонення позивача з роботи, відповідачем було порушено вищезазначені норми трудового права оскільки умов, за яких закон допускає відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом були відсутні. Наказ № 14/к від 11.10.2019 р. не відповідає вимогам трудового законодавства у зв`язку з чим є незаконним.
       Спричинення моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що внаслідок незаконних дій відповідача позивач від моральних страждань та переживань захворів, ним було витрачено багато грошей на лікування для того, щоб повернутись до своєї роботи, на підтвердження чого у відповідача знаходиться лікарняний лист. Спричинена моральна шкода виразилась в приниженні позивача перед співробітниками - членами команди та трудовим колективом, в якому ОСОБА_1 пропрацював майже 30 років.
       У зв`язку з цим, просив суд визнати незаконним відсторонення від роботи змінного капітана - другого помічника механіка (судового) теплоходу «БТ-470» ОСОБА_1 з 13.09.2019 по 11.10.2019; визнати незаконними та скасувати Наказ 14/к від 11.10.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади змінного капітана - другого помічника механіка (судового) теплоходу «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот"; поновити ОСОБА_1 на посаді змінного капітана - другого помічника механіка (судового) теплоходу «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот"; у зв`язку з незаконним звільненням зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот»» виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.10.2019 до моменту поновлення на роботі; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.
       Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
       Не погодившись з таким рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
       Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот»», відповідно до ст. 360 ЦПК України, подало відзив, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.
       Від Первинної профспілкової організація Філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" "Дніпропетровський річковий порт", відповідно до ст. 360 ЦПК України, теж надійшов відзив на апеляційну скаргу. Оскаржуване рішення вважає законним і прийнятим з урахуванням усіх норм матеріального та процесуального права, а твердження апелянта про його необґрунтованість - помилковими та безпідставними, оскільки доводи апеляційного скарги зводяться до неправильного тлумачення норм права і не відповідають дійсності, зокрема, встановленим обставинам справи. 
       Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України, щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.
       Судом встановлено, що 27 лютого 2019 року відповідно до Наказу № 20 к-пр, позивач був прийнятий до Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на посаду першого помічника капітана-другого помічника механіка (суднового) т/х «Бт-470» буксирного флоту відділу управління флотом та диспетчеризації експлуатаційного департаменту з 01.03.2019 з окладом згідно штатного розпису.
       На підставі Наказу від 11 жовтня 2019 року № 14/к, виданого директором з управління персоналом позивача було звільнено з посади першого помічника капітана-другого помічника механіка (суднового) т/х «Бт-470» буксирного флоту відділу управління флотом та диспетчеризації експлуатаційного департаменту за систематичне невиконання, без поважних причин, покладених на нього обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України.
       Так, в основу наказу від 11 жовтня 2019 року № 14/к про звільнення позивача з посади було покладено Наказ № 56-упцр від 20.09.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників АСК «Укррічфлот» та вимог посадової інструкції.
       В наказі про звільнення зазначено, що актом службового розслідування від 09 жовтня 2019 року встановлено, що змінним капітаном - другим помічником механіка (суднового) т/х «Бт-470» буксирного флоту групи портфлоту центрального регіону ОСОБА_1 13.09.2019 року було подано недостовірні дані про залишки паливо-мастильних матеріалів на судні «БТ-470», чим порушено: п. 1.1. Наказу від 10.08.2018 № 117/а «Про введення додаткових заходів та посилення відповідальності за порушення правил використання ПММ та звітності»; ч. 1, 2 розділу «Відповідальність» посадової інструкції змінного капітана - другого помічника механіка (суднового); п. 16.1, 16.12 Правил внутрішнього трудового розпорядку АСК «Укррічфлот».
       З наказом про звільнення позивач ознайомлений 11 жовтня 2019 року, про що зроблено у наказі відповідний підпис позивача із відміткою про його незгоду.
       Звертаючись до суду з позовом про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на те, що його звільнення проведено з порушенням чинного законодавства про працю, а також на те, що дисциплінарних порушень не вчиняв.        
       Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необгрунтованості та недоведеності позовних вимог і погодився з доводами представника відповідача про законність підстав для звільнення позивача за п. 3 ст. 40 КзпП. Крім того, зазначив, що до працівника наказом №56-упцр від 20.09.2019 р. раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, яке не погашене часом, не зняте до закінчення встановленого річного строку, зазначене вище порушення (невиконання) обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.
       Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що висновок суду першої інстанції щодо його звільнення, проведеного відповідно до вимог чинного законодавства про працю, є помилковим, оскільки локальні трудові акти відповідача, а саме: Акт службового розслідування від 09 жовтня 2019 року, складені без його участі, а дисциплінарних порушень він не вчиняв, колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги з огляду на таке.
       Як вбачається із матеріалів справи, позивач 20 вересня 2019 року притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Наказ № 56-упцр від 20.09.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про оголошення догани ОСОБА_1 позивачем окремо не оскаржувався.
       Наказом від 10.08.2018 р. №117/а "Про введення додаткових заходів та посилення відповідальності за порушення правил використання ПММ та звітності", із змінами, внесеними наказом від 07.09.2018 р. №127/1а, на змінного капітана - другого помічника механіка (суднового) покладено обов`язок із забезпечення здійснення належного обліку ПММ, шляхом проведення щоденних замірів та подання добових звітів щодо фактичних витрат та залишків ПММ, що знаходяться на борту судна.
       Згідно наказу АСК "Укррічфлот" №143/1 від 13.09.2019 р. була створена комісія з розслідування обставин несанкціонованого швартування та паливовикористання екіпажом судна "БТ-470", що мали місце 13.09.2019 р. на р. Дніпро в районі кар`єру ПАТ "Запорізьке кар`єроуправління", м. Запоріжжя.
       Наказом № 9-а/к від 13 вересня 2019 року «Про відсторонення від виконання своїх посадових обов`язків членів екіпажу т/х «БТ-470» на період розслідування обставин щодо несанкціонованого швартування та паливо використання» відсторонено з 14.09.2019 від виконання своїх посадових обов`язків, до закінчення службового розслідування, зі збереженням заробітної плати на час відсторочення, зокрема, ОСОБА_1 .
       З акту службового розслідування обставин несанкціонованого швартування судна «БТ-470» Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до стороннього судна та паливо використання від 09 жовтня 2019 року, складеного повноважною комісією, вбачається, що мало місце неналежне виконання своїх посадових обов`язків, зокрема, змінним капітаном - другим помічником механіка (суднового) ОСОБА_1 , а саме, в порушення Наказу від 10.08.2018 р. № 117/а "Про введення додаткових заходів та посилення відповідальності за порушення правил використання ПММ та звітності", останній, 13.09.2019 року, під час виконання своїх посадових обов`язків, не здійснив фактичні заміри витрат та залишків ПММ, що знаходились на борту судна, що призвело до подання недостовірних даних щодо залишків палива.
       Дані обставини підтверджені актами від 13 жовтня 2019 року, з огляду на які кількість палива станом на 13:10 становила 4355 л., в той час, як станом на 7:00, згідно даних переданих змінним капітаном - другим помічником механіка (суднового) ОСОБА_1 з судна "БТ-470", залишки палива складали 4080 л., та показами свідків.
       В своїй апеляційній скарзі апелянт також посилається на порушення відповідачем чинного законодавства про працю при звільненні, зокрема, щодо відсутності попередньої згоди профспілкового органу на звільнення позивача та відсутність з його боку будь яких порушень, покладених на нього обов`язків.
       Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта, з наступних підстав.
       Так, відповідно до ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і п. п. 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
       Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за заявою ОСОБА_1 від 27 лютого 2020 року останнього прийнято в члени Української професійної спілки працівників річкового транспорту.
       Постановою Президії Українського комітету Профспілки працівників річкового транспорту № 19/11 від 08.09.2008, профспілковим (цеховим профспілковим) комітетам філій АСК «укррічфлот» делеговано повноваження щодо розгляду подань АСК «Укррічфлот» стосовно звільнення працівників, які знаходяться в штатному розписі апарату управління АСК «Укррічфлот», а працюють територіально в Чернігові, Дніпрі, Запоріжжі, Херсоні або Великове.
       Згідно протоколу Первинної профспілкової організації Філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "укррічфлот" № 66 від 10.10.2019, 10 жовтня 2019 року було розглянуто подання АСК «Укррічфлот» на звільнення першого помічника капітана-другого помічника механіка (судового) т/х «БТ-470» буксирного флоту відділу управління флотом та диспетчеризації експлуатаційного департаменту ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» ОСОБА_1 з займаної посади за п. 3 ст.40 КЗпП України, за результатами розгляду якого постановлено дати згоду профкому на звільнення з 11 жовтня 2019 року першого помічника капітана-другого помічника механіка (судового) т/х «БТ-470» буксирного флоту відділу управління флотом та диспетчеризації експлуатаційного департаменту ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» ОСОБА_1 за п.3 ст. 40 КзпП.
       Якщо ж працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, згоду на його звільнення дає виборний орган тієї первинної профспілкової організації, до якої звернувся власник або уповноважений ним орган (ч. 6 ст. 43 КЗпП України).
       Позивач в судовому засіданні суду першої інстанції наголошував на тому, що наразі він є членом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», проте належних та допустимих доказів повідомлення про виключення позивача із членів Української професійної спілки працівників річкового транспорту суду не було надано.
       Таким чином, відповідачем при звільненні позивача дотримано вимоги ст. 43 КЗпП України, тому колегія суддів вважає обгрунтованим та законним рішення суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України, як підстави для скасування рішень.
       Приведені в апеляційній скарзі інші доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.
       Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
       Зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
       Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.
       Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

       Головуючий:         В.С.Городнича

       Судді: О.В.Лаченкова

                                                                                М.Ю.Петешенкова