ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року	Львів	Справа № 300/3174/20 пров. № А/857/7867/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Улицького В.З., Шавеля Р.М.
за участю секретаря                    Мельничук Б.Б.,
представників апелянта           Бабій Т.С.,
                                                  Лаврук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року (ухвалене головуючим – суддею Чуприною О.В. у м. Івано-Франківськ) у справі № 300/3174/20 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Бережани» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 22 вересня 2020 року за № 1953572/41107450 про відмову у реєстрації податкової накладної, а також зобов`язання до вчинення дій щодо реєстрації податкової накладної №5/2 від 19 серпня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних,

                                                        ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в котрому просив:
визнати протиправними та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Тернопільській області: №1627698/38963063 від 11.06.2020, №1627695/38963063 від 11.06.2020, №1627697/38963063 від 11.06.2020, №1627692/38963063 від 11.06.2020, №1659624/38963063 від 23.06.2020, №1653489/38963063 від 19.06.2020;
зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні №344 від 29.01.2020, №329 від 28.01.2020, №225 від 21.01.2020, №224 від 21.01.2020, №564 від 12.02.2020, №527 від 11.02.2020 в день їх направлення.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що відмовляючи у реєстрації податкових накладних контролюючий орган діяв протиправно, оскільки підприємство надало податковому органу достатні письмові пояснення та документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій за податковими накладними, реєстрацію яких зупинено, а тому вважає, що такі підлягають реєстрації в ЄРПН.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1953572/41107450 від 22.09.2020 про відмову Приватному підприємству «Бережани» у реєстрації податкової накладної №5/2 від 19.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Приватного підприємства «Бережани» №5/2 від 19.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження нереальності господарської операції між Приватним підприємством «Бережани» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Козятинський м`ясокомбінат», на підставі якої було складено податкову накладну №5/2 від 19.08.2020, а факт порушення позивачем вимог чинного законодавства, в тому числі Податкового кодексу України та Порядку №1165, не доведено, відтак оскаржуване рішення Головного управління ДПС в області від 22.09.2020 за №1953572/41107450, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №5/2 від 19.08.2020 є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволені позову відмовити повністю.
Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що Комісією ГУ ДПС в Івано-Франківській області прийнято спірне рішення у зв`язку з ненаданням платником податку документального підтвердження щодо транспортування реалізованого товару, а також відсутні статистичні звіти. Звертає увагу на те, що зазначена сума в платіжному дорученні не збігається із сумою коштів, що підлягають сплаті, які зазначені в прийомній квитанції №011344 від 19.08.2020 та ПН 5/2 від 19.08.2020. В підсумку зазначає, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки, такі дії виходять за межі, визначених законодавцем повноважень.
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу Головного управління ДПС України в Івано-Франківській області просить залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі №300/3174/20 залишити без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.
Представники апелянта в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та надали пояснення, просили апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Позивач в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку уповноваженої особи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, представників апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що приватне підприємство «Бережани» є юридичною особою, 30.01.2017 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинено запис про проведення державної реєстрації позивача, а також зареєстровано платником податку на додану вартість. 
Видами економічної діяльності ПП «Бережани» згідно кодів КВЕД є 01.41 «розведення великої рогатої худоби молочних порід (основний); 01.42 «розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів»; 01.46 «розведення свиней»; 10.11 «виробництво м`яса»; 46.32 «оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами» (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result).
01.10.2019 між Приватним підприємством «Бережани», як постачальником, і Товариством з обмеженою відповідальністю «Козятинський м`ясокомбінат», як покупцем, укладено договір поставки (довгостроковий) №ВРХ 001024 (а.с.11-12, 76).
За умовами вказаного договору, в тому числі пунктів 1.1., 2.1., 3.1., 3.2., постачальник зобов`язується постачати (передавати у власність покупця) товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та здійснити його оплату на умовах даного договору.
Предметом поставки є велика рогата худоба (надалі за текстом ВРХ), яка поставляється покупцю.
Вартість кожної партії товару, що поставляється згідно з цим договором, визначається на підставі погодженої сторонами ціни за 1 кг живої ваги в залежності від категорії ВРХ.
Оплата за товар здійснюється шляхом передоплати або на протязі трьох банківських днів з моменту прийняття товару та не пізніше семи календарних днів з дня приймання.
Під час поставки товару ПП «Бережани» виписано видаткову накладну №215 від 19.08.2020 на товар: «корова молочна на відгодівлі» кількістю 8 голів, вагою 3 566 кг (фізична вага 3 676 кг), «корова молочна на відгодівлі» кількістю 2 голови вагою 975 кг (фізична вага 1 005 кг), «корова молочна на відгодівлі» кількістю 4 голови вагою 2 244 кг (фізична вага 2 313 кг), загальною вартістю 234 831,00 гривень (у тому числі ПДВ 39 138,50 гривень) (а.с.13, 77).
Згідно наявної в матеріалах справи товарно-транспортної накладної (надалі по тесту також – ТТН) №19 від 19.08.2020, а також відомостей про вантаж до вказаної ТТН, за допомогою транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 та причепа НОМЕР_2 здійснено перевезення вантажу «великої рогатої худоби» в кількості 14-ти голів на суму товару, який перевозиться, 234 831,00 гривень. Вантажовідправником виступає ПП «Бережани», а вантажоодержувачем визначено ТзОВ «Козятинський м`ясокомбінат». Пункт навантаження с. Бережани, пункт розвантаження м. Козятин. Автомобільний перевізник ПП ОСОБА_1 , водій – ОСОБА_2 , експедитор ОСОБА_1 (а.с.14-15).
Прийняття ТзОВ «Козятинський м`ясокомбінат» поставленого ПП «Бережани» товару засвідчується підписом уповноваженої особи і відтиском печатки ТзОВ «Козятинський м`ясокомбінат» на видатковій накладній №215 від 19.08.2020, а також прийомною квитанцією №011344 від 19.08.2020, виписаною ТзОВ "Козятинський м`ясокомбінат" (а.с.13, 16).
Такі ж реквізити містяться і на ТТН №19 від 19.08.2020.
ТзОВ «Козятинський м`ясокомбінат» проведено розрахунок за поставлений товар, що засвідчується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення від 19.08.2020 за №5608 на суму 234 814,22 гривень (а.с.17, 78).
За фактом поставки товару ПП «Бережани» складено податкову накладну №5/2 від 19.08.2020 на загальну суму 234 831,00 гривень, в тому числі ПДВ 39 138,50 гривень (а.с. 18-19, 73).
ПП «Бережани» за допомогою програми електронного документообігу Автоматизована система "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України (версія 2.3.4.64) подало до ДПС України податкову накладну №5/2 від 19.08.2020 для її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі по тексту також – ЄРПН).
10.09.2020 Державна податкова служба України надіслала позивачу квитанцію №9226144094 про прийняття і зупинення реєстрації податкової накладної №5/2 від 19.08.2020, з підстав «коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0102 відсутні у таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій Додатку 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». За результатами опрацювання запропоновано позивачу надати контролюючому органу пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних (а.с. 20, 21).
На виконання такої квитанції ПП «Бережани» 15.09.2020 сформовано і подано до ДПС України повідомлення №1 для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної, в якому міститься пояснення наступного змісту: «підтвердження операцій з реалізації ВРХ згідно ДКПП 01.02: реалізація ВРХ по договору поставки ВРХ №001024 від 01.10.2019 року згідно видаткової накладної №215 від 19.08.2020 року по прийомній квитанції №011344 від 19.08.2020 року, що була виписана податкова накладна №5/2 від 19.08.2020» (а.с.22). До вказаного повідомлення №1 позивачем долучено документи в кількості 5-ти додатків про підтвердження реальності здійснення операцій за коментованою ПН, реєстрація якої зупинена.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача 2 підтвердив отримання 15.09.2020 повідомлення №1 від 15.09.2020 із вказаними вище копіями документів (а.с.65-69).
За наслідками розгляду такого повідомлення позивача та поданих документів, Комісією Головного управління ДПС в області прийнято рішення від 22.09.2020 за №1953572/41107450 про відмову у реєстрації податкової накладної №5/2 від 19.08.2020 (а.с.31-32, 80).
Дане рішення прийнято з підстав ненадання платником податків «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних». Як додаткову інформацію зазначено: "відсутнє документальне підтвердження щодо транспортування реалізованого товару (ВРХ), а також відсутні статистичні звіти».
22.09.2020 ПП «Бережани» подано до ДПС України скаргу на рішення Комісії від 22.09.2020 за №1953572/41107450 про відмову у реєстрації податкової накладної (а.с.29-30, 33).
За результатом розгляду коментованої скарги ДПС України 07.10.2020 прийнято рішення №54616/41107450/2 про залишення скарги без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної №5/2 від 19.08.2020 - без змін (а.с.34).
Підставою для такої відмови контролюючим органом визначено «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси». 
Позивач вважаючи рішення про відмову у реєстрації податкових накладних у ЄРПН протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (далі – ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з абзацами 1, 10 п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 № 1165 (набрання чинності, відбулась 01.02.2020), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок № 1165).
Згідно з приписами п. 4 Порядку № 1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
Відповідно до вимог п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку №1165).
Відповідно до п. 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п. 25 Порядку № 1165).
Як зазначалось вище, 10.09.2020 Державна податкова служба України надіслала позивачу квитанцію №9226144094 про прийняття і зупинення реєстрації податкової накладної №5/2 від 19.08.2020, з підстав «коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0102 відсутні у таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій Додатку 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». За результатами опрацювання запропоновано позивачу надати контролюючому органу пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних (а.с.20, 21).
.Водночас, на момент формування квитанції, якою зупинено реєстрацію податкової накладної, Критерії ризиковості здійснення операцій визначені додатком 3 до Порядку № 1165.
Пункт 1 додатку 3 до Порядку № 1165 відносить до ознак ризиковості здійснення операцій наступне: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Відтак, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.
Однак, відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій. Зокрема, контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначених у податкових накладних/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.
Крім цього, законодавцем не визначено чіткого переліку документів, які платник податку може подати до контролюючого органу в залежності від підстав зупинення реєстрації податкової накладної, а тому при зупиненні реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, контролюючий орган має чітко зазначити конкретний вид критерію ризиковості платника податку та навести у розрізі визначеного критерію перелік документів, надання яких дасть можливість прийняти податкову накладну до реєстрації.
Можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної. Необґрунтоване обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд, призводить до правової невизначеності, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акта індивідуальної дії, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2019 в справі № 815/2985/18 (адміністративне провадження № К/9901/14651/19).
Відтак, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не відповідає вимогам, що встановлені до неї пунктом 11 Порядку № 1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
Крім цього, у квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.
Водночас, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).
Пунктом 2 Порядку № 520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Разом із тим, пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги» та «Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами», затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).
Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є ненадання платником податків копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та або/банківських виписок з особових рахунків.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 15.09.2020 сформовано і подано до ДПС України повідомлення №1 для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної, в якому міститься пояснення наступного змісту: «підтвердження операцій з реалізації ВРХ згідно ДКПП 01.02: реалізація ВРХ по договору поставки ВРХ №001024 від 01.10.2019 року згідно видаткової накладної №215 від 19.08.2020 року по прийомній квитанції №011344 від 19.08.2020 року, що була виписана податкова накладна №5/2 від 19.08.2020» (а.с.22). До вказаного повідомлення №1 позивачем долучено документи в кількості 5-ти додатків про підтвердження реальності здійснення операцій за коментованою ПН, реєстрація якої зупинена
Більше того, на підтвердження реальності, правомірності та неризиковості здійснення ПП «Бережани» господарської операцій із поставки товару ТзОВ «Козятинський м`ясокомбінат» позивачем до повідомлення №1 від 15.09.2020, а також до матеріалів адміністративного позову долучено ряд документів, а саме: договір поставки №ВРХ 001024 від 01.10.2019, укладений між Приватним підприємством «Бережани» (Постачальник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Козятинський м`ясокомбінат» (Покупець), зміст якого свідчить, що постачальник зобов`язується постачати (передавати у власність покупця) товар (в спірному випадку «велика рогата худоба»), а покупець зобов`язується прийняти цей товар та здійснити його оплату на умовах даного договору; видаткову накладну №215 від 19.08.2020 на загальну суму 234831, 00 (ПДВ 39138,5 0 гривень); товарно-транспортну накладну №19 від 19.08.2020; прийомну квитанцію № 011344 від 19.08.2020 на загальну суму 234831,00 гривень, платіжне доручення №5608 від 19.08.2020 на суму 234814, 22 гривень (а.с.11-12, 13, 14-15, 16, 17).
Крім цього, позивачем суду представлено подані до відповідного органу Держстату Звіти про виробництво продукції тваринництва та кількість сільськогосподарських тварин за січень-серпень 2020 року за адресами здійснення діяльності за формою №24-СГ (місячна): с. Рижавка, Уманський район, Черкаська область 20731 та вул. Миру, 25, с. Бережани, Калинівський район, Вінницька область 22426, а також Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані із оподаткуванням або через які провадиться діяльність форми №20-ОПП про наявність 5-ти земельних ділянок на територій Черкаської, Хмельницької, Вінницької і Київської областей, яке подано підприємством до Тлумацького відділення Тисменицької об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (а.с.23-28). 
Як свідчить зміст рішення № 54646/41107450/2 від 07.10.2020, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №5/2 від 19.08.2020, підставою для його прийняття слугувало те, що платником податку до контролюючого органу не подано «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних», як додаткову інформацію зазначено: «відсутнє документальне підтвердження щодо транспортування реалізованого товару (ВРХ), а також відсутні статистичні звіти».
Надаючи оцінку рішенню відповідача, що оскаржується, суд апеляційної інстанції вважає, що контролюючим органом визначено загальні підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. Водночас, контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Відтак, вказані обставини є свідченням невідповідності рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкових накладних вимозі правової визначеності, оскільки можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом переліку цих документів.
Натомість платником податків надано до податкового органу та до суду первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій із здійснення яких було виписано відповідну податкову накладну, що були дослідження в суді першої та апеляційної інстанції.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, прийнятий суб`єктом владних повноважень акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, повинен бути обґрунтованим та вмотивованим, що передбачає наведення в даному випадку податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
А тому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17.
В свою чергу, покликання відповідача на ненадання платником податку «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних», як додаткову інформацію зазначено: «відсутнє документальне підтвердження щодо транспортування реалізованого товару (ВРХ), а також відсутні статистичні звіти», як підставу в обґрунтування прийняття рішень про відмову за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані позивачем є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, вказує на протиправність рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації  №1953572/41107450 від 22.09.2020 про відмову Приватному підприємству «Бережани» у реєстрації податкової накладної №5/2 від 19.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо зобов`язання зареєструвати в ЄРПН податкову накладну є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскарженого рішення, який був предметом судового контролю у межах цієї справи.

При цьому обов`язок здійснення реєстрації податкової накладної покладається на ДФС, оскільки відповідно до пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Отже, суд апеляційної інстанції визнає правильним обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права позивача.

Поряд з цим, покладання на першого відповідача, як на єдину уповноважену на такі дії особу, обов`язку зареєструвати податкову накладну не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Оскільки відповідачем протиправно відмовлено у реєстрації податкової накладної, належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі №300/3174/20 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 15 червня 2021 року