ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
20 квітня 2021 року
м.Харків
справа №6-131/10
провадження №22-ц/818/3198/21
Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.
за участю секретаря: Сізонової О.О.
учасники справи:
заявник – Акціонерне товариство "Мегабанк"
заінтересовані особи – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Акціонерного товариства "Мегабанк" про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання по цивільній справі за заявою ПАТ "Мегабанк" про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" від 07.12.2009 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Мегабанк" на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року, -
в с т а н о в и в :
У січні 2021 року Акціонерне товариство "Мегабанк" звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення у справі за заявою ПАТ "Мегабанк" про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" від 07.12.2009 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року в задоволенні заяви АТ "Мегабанк" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення на виконання відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ "Мегабанк" просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення на виконання.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що наявні підстави для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення, оскільки виконавчий лист було втрачено органами ДВС при пересилці, тоді як АТ "Мегабанк" не було належним чином повідомлено про повернення виконавчих листів. Цей факт і став підставою для пропуску строку пред`явлення виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 до виконання. Заявником надано суду докази щодо підтвердження втрати виконавчого документу співробітниками виконавчої служби, однак судом першої інстанції даний факт не взято до уваги. Вказане унеможливлює виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача.
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні заяви АТ "Мегабанк" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних доказів втрати виконавчих листів. Крім того з наданих заявником документів вбачається, що виконавчий лист було видано стягувачу у 2010 році, та перший раз банк звернувся із запитом щодо стану виконавчого провадження у 2014 року, після чого звертався у 2015 році та 2018 році. І лише наприкінці 2019 року та 2020 років заявник почав активне листування з ВДВС щодо стану виконавчого провадження та у грудні 2020 року подав скаргу на дії виконавця, після якої отримав довідку про завершення виконавчого провадження та втрату виконавчого листа. Тобто з моменту отримання виконавчого листа у 2010 році та по 2014 рік та з 2015року по 2018 рік заявник не користувався добросовісно своїми процесуальними правами як стягувач та не виконував обов`язків передбачених законом, що полягало у невиявлені належної зацікавленості у виконавчому провадженні.
Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що згідно з рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол № 73 від 25.09.2018 року) змінено тип акціонерного товариства з «публічного» на «приватне» та змінено найменування ПАТ «Мегабанк» на АТ «Мегабанк», який є правонаступником ПАТ «Мегабанк», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.01.2021року, №375912055967.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2010 року по справі №6- 131/10/18 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про видачу виконавчих листів на рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 07 грудня 2009 року по справі №2/296-2009 та отримано виконавчі листи про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №77- 03ПВ/2007 від 18.07.2007 року в сумі 15 544,30 дол. США та 16 739,45 грн, а також сплачений третейський збір у розмірі 5 грн.(а.с.2).
З лютого 2012 року виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 знаходився на виконання у відділі Амур-Нижньодніпровського ВДВС у місті Дніпрі Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Відповідно до даного виконавчого провадження проводились виконавчі дії. 20 лютого 2012 року було накладено арешт на майно боржника – ОСОБА_1 (а.с.18).
З довідки державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС у місті Дніпрі Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 08 січня 2021 року вбачається, що постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС у місті Дніпрі Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 25 вересня 2015 року виконавчий документ відносно боржника ОСОБА_1 повернуто стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. Також, зазначено, що станом на 08.01.2021 року виконавчий лист № 6-131/10/18 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на виконанні у виконавчій службі не перебуває . Даний виконавчий лист втрачено при пересилці (а.с.29).
Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Отже, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 квітня 2019 року у справі № 2-1118/09 та від 30 січня 2020 року у справі № 405/12449/13-ц.
Що стосується пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 , то судова колегія виходить з наступного.
Відповідно до статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.  Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.
Обґрунтовуючи свою заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення відносно боржника ОСОБА_1 , АТ «Мегабанк» посилалося на те, що наявні підстави для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення, оскільки виконавчий лист втрачено не з вини Банку, а при пересилці на адресу стягувача.
Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого листа) інші виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. 
Згідно частини 3 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони. 
Згідно з пунктом 1 частини 1статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.
Відповідно до частини 5 зазначеної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.
З аналізу зазначених статей вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа на підставі заяви не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.
Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.
У справі встановлено, що виконавчий лист №6-131/10/18 , виданий АТ «Мегабанк» 25.05.2010 році, який було пред`явлено до виконання у встановлений законом строк. 
25 вересня 2015 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС у місті Дніпрі Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) була винесена постанова про завершення виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором та судового збору, та повернення виконавчого листа стягувачу.
Доказів отримання виконавчого листа стягувачем, матеріали справи не містять.
З довідки Амур-Нижньодніпровського ВДВС у місті Дніпрі Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вбачається, що виконавчий лист втрачено при пересилці (а.с.29).
При цьому стягувач неодноразово звертався до ДВС з приводу інформації щодо примусового виконання виконавчого листа № 6-131/10/18 про стягнення боргу з ОСОБА_1 , доказів направлення та одержання відповідей матеріали справи не містять.
У ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. 
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти чи є обставини, на які посилається заявник такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 23 січня 2020 року у справі № 759/308/13-ц.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
На підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання АТ «Мегабанк»  надано акт, з якого вбачається, що в період з 25.09.2015 року і по 18.01.2021 року постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа, а також оригінал виконавчого листа №6-131/10/18 на адресу стягувача не надходив. Зазначені обставини підтверджені також листом ДВС про те, що виконавчий лист втрачений при пересилці. Вказані обставини свідчать про необізнаність заявника про повернення виконавчого листа, тобто об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску зазначеного строку та підтверджують втрату оригіналу виконавчого листа.
Висновок суду про відсутність підстав для поновлення строку та видачу дублікату виконавчого листа не відповідають фактичним обставинам справи.
Оскільки доказів повідомлення стягувача про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та отримання ним оригіналу виконавчого листа матеріали справи не містять, колегія суддів вважає, що строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин і підлягає поновленню.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому, відповідно до вимог п. 3 ч.3 ст.376 ЦПК України, вона підлягає скасуванню, а заява АТ «Мегабанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк" - задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року - скасувати.
Заяву Акціонерного товариства "Мегабанк" про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання - задовольнити.
Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі 6-131/10/18 від 15.04.2010 року на рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «СЛОБОЖАНСЬКА ПЕРСПЕКТИВА» від 07.12.2009 року по справі №2/296-2009 щодо стягнення з ОСОБА_1  на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 77-03ПВ/2007 від 18.07.2007 в сумі 15 544,30 дол. США та 16 739,45 грн, а також сплачений третейський збір у розмірі 5,00 грн. 
Видати дублікат виконавчого документу 6-131/10/18 від 15.04.2010 року, виданого Київським районним судом м. Харкова в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 77-03ПВ/2007 від 18.07.2007 в сумі 15 544,30 дол. США та 16 739,45 грн, а також сплачений третейський збір у розмірі 5,00 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий:                                                                 О.В. Маміна
Судді:                                                                                             Н.П. Пилипчук
                                                                                                           О.Ю. Тичкова
                                              
Повне судове рішення виготовлено 21.04.2021 року.