ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 810/2613/13-а                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  08 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:                      
головуючого - судді                    Парінова А.Б., 
суддів:                                        Беспалова О.О.,
                                                  Грибан І.О.,
при секретарі судового засідання Тукаловій О.В.,
за участю представників учасників судового процесу:
від позивача (апелянта): Прохода Ю.В.,
від відповідача: Борисов І.І.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області про скасування податкових повідомлень - рішень, -
В С Т А Н О В И В:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 - фізична особа підприємець з позовом до Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області ДПС про скасування податкових повідомлень - рішень №0001211701, №0001251701 та №0001291701 від 21.12.2012.   
Позов мотивовано зокрема тим, що не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, вона звернулась до контролюючого органу вищого рівня зі скаргою, проте контролюючий орган надіслав рішення про розгляд скарги з порушенням граничного терміну, у зв`язку з чим вважає, що відповідно до приписів Податкового кодексу України її скарга є повністю задоволеною.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2014, позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково: скасовано податкове повідомлення - рішення ДПІ від 21.12.2012 № 0001211701 в частині збільшення суми основного платежу в розмірі 301,79 та штрафних санкцій 75,45 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 05 березня 2019 року, касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2014 скасовано повністю та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області ДПС № 0001211701 від 21.12.2012 в частині нарахування збільшення суми основного платежу в розмірі 301, 79 грн. та штрафних санкцій в розмірі 75, 45 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої, апелянт посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи, зокрема, щодо термінів розгляду скарги просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Доводи апелянта, обґрунтовані зокрема, тим, що судом першої інстанції не було надано належної юридичної оцінки щодо термінів розгляду контролюючим органом її скарги на податкові повідомлення-рішення.
За наведених обставин, позивач вважає, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року підлягає скасуванню.
Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого останній зазначає, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується та вважає, що суд першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог правильно встановив обставини справи, надав їм належну правову оцінку у відповідності до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
У судовому засіданні учасники судового процесу підтримали доводи та вимоги викладені у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу відповідно.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи відповідачем було проведено документальну позапланову перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період роботи з 01.10.2009 по 05.12.2012, за результатами якої складено акт перевірки                                              № 2180/17-2/ НОМЕР_1 від 12.12.2012 та на підставі висновків якого винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення:
- № 0001211701, яким донараховано податок на доходи фізичних осіб на суму 146720,59 грн., 
- № 0001251701, яким збільшено зобов`язання з податку на додану вартість на суму 216 848,73 грн.;
- № 0001291701, яким збільшено єдиний податок з фізичних осіб на суму 1 200,00 грн.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись із прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями позивач 03 січня 2013 року звернулась до ДПІ в Київській області зі скаргою.
Рішенням від 05 березня 2013 року ДПС в Київській області було залишено без змін податкове повідомлення-рішення № 00001291701, податкове повідомлення рішення №00001211701 збільшено в частині грошового зобов`язання ПДФО на суму 2981,95 грн., і частково скасовано застосовану штрафну санкцію у розмірі 3176,82 грн., повідомлення-рішення №00001251701 частково скасовано в частині грошового зобов`язання з ПДВ в сумі 20 грн., і в частині застосованої штрафної санкції у розмірі 13113,80 грн., а скаргу платника задоволено у відповідній частині.
14 березня 2013 року позивачем було подано скаргу до Державної податкової служби України на вказані податкові повідомлення-рішення за результатами розгляду скарги ДПС у Київській області.
Рішенням від 08 травня 2013 року Міністерством доходів і зборів України скаргу позивача було залишено без задоволення.
Вважаючи, зокрема, вказані податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень протиправним, позивач звернулась за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним позовом.
Верховний Суд, скасовуючи постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2014 на направляючи справу на новий розгляд вказав, що у цій справі суди надали оцінку обставинам, встановленим у ході податкової перевірки щодо допущених порушень платником податків. Водночас доводи позивача, наведені у позовній заяві та апеляційній скарзі, щодо оскарження ним податкових повідомлень - рішень в апеляційному порядку та порушення ДПІ під час розгляду скарги позивача положень статті 56 ПК України, зокрема щодо термінів розгляду скарги, суди залишили без правової оцінки.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того що відповідачем було прийнято рішення за результатом розгляду скарги позивача на податкові повідомлення-рішення в межах строку встановленого п.58 ст.58 ПК України, в редакції яка діяла на момент подання скарги. 
Переглядаючи справу за наявними доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05 березня 2019 року у даній справі, колегія суддів зазначає про таке.
Статтею 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з пунктом 56.2 статті 56 ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (та у разі потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (пункт 56.3 статті 56 ПК України).
Відповідно до пункту 56.8 статті 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.
Згідно з пунктом 56.9 статті 56 ПК України керівник (або його заступник) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.
Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.
Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.
На підставі даних наявних у справі матеріалів колегією суддів встановлено, що 03 січня 2013 року позивачем було подано скаргу до ДПІ у Київській області на податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області ДПС №0001211701, №0001251701 та №0001291701 від 21.12.2012 (том 1 а.с. 27-30).
Під час розгляду скарги ДПС у Київській області рішенням від 21 січня 2013 року №34/к/10-206/7 продовжила, термін розгляду скарги по 05 березня 2013 року (включно) та витребувала від ДПІ у Вишгородському районі документи, що засвідчують обставини справи.
Рішенням від 05 березня 2013 року ДПС в Київській області було залишено без змін податкове повідомлення-рішення № 00001291701, податкове повідомлення рішення №00001211701 збільшено в частині грошового зобов`язання ПДФО на суму 2981,95 грн., і частково скасовано застосовану штрафну санкцію у розмірі 3176,82 грн., повідомлення-рішення №00001251701 частково скасовано в частині грошового зобов`язання з ПДВ в сумі 20 грн., і в частині застосованої штрафної санкції у розмірі 13113,80 грн., а скаргу платника задоволено у відповідній частині (том 1 а.с. 31)
Вирішуючи питання щодо дотримання відповідачем встановлених законодавством строків для прийняття рішення за результатом розгляду скарги платника податків, колегія суддів виходить з того, що відповідно до п. 56.8 ст. 56 ПК України, в редакції, яка діяла на момент направлення скарги позивачем, строк розгляду скарги починається з наступного дня за днем отримання скарги.
Отже, з огляду на зазначене та враховуючи, що з згідно з даними ДПС у Київській області скаргу позивача було одержано 03 січня 2013 року, то відповідний строк для прийняття рішення за результатом розгляду цієї скарги починається з 04 січня 2013 року.
При цьому, відповідно до наведених вище норм законодавства, контролюючий орган може продовжити строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів.
З огляду на вказані норми законодавства та встановлені обставини справи, колегія суддів зазначає, що останнім днем для прийняття контролюючим органом рішення за результатом розгляду скарги позивача є 04 березня 2013 року.
Отже, за наведених обставин та враховуючи, що рішення за результатом розгляду скарги позивача ввід 03.01.2013 було прийнято відповідачем 05.03.2013, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не було прийнято вмотивованого рішення за скаргою платника податків протягом встановленого законодавством строку, а тому відповідно  така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.
При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про те, що зазначена скарга позивача була отримана ДПС у Київській області 04 січня 2013 року, а тому відповідно строк її розгляду розпочався 05 січня 2013 року та відповідно рішення 05 березня 2013 року за результатом розгляду цієї скарги було прийнято в межах встановленого законодавством строку.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що нормами чинного законодавства передбачено, що строк для прийняття контролюючим органом мотивованого рішення за результатом розгляду скарги платника податків розпочинається з наступного за днем отримання скарги. Матеріалами справи підтверджено, що зазначену скаргу було отримано ДПС у Київській області 03 січня 2013 року та разом з тим зареєстровано за вхідним номером у податковому органі 04.01.2013. Водночас, колегія суддів, що нормами чинного законодавства не передбачено обчислення строку для прийняття мотивованого рішення за результатом розгляду скарги платника податків з наступного дня після саме реєстрації відповідної скарги контролюючим органом.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. Натомість, встановлені під час апеляційного розгляду обставини справи та норми чинного законодавства у сукупності та взаємозв`язку свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги у відповідній частині та наявність правових підстав для її задоволення. 
Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом у розмірі 2294,00 а також витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою у розмірі 3441,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 132, 139, 242, 308, 310, 315, 317, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року  скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 21.12.2012  № 0001211701, № 0001251701 та № 0001291701. 
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ 43141377 вул. Народного Ополчення, 5а, Київ 151, 03151) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5735 (п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді                                                                                О.О.Беспалов

                                                                                          І.О. Грибан

Повний текст постанови виготовлено 18 червня 2021 року