Справа № 2-6814/11

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        12 травня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        СОБОСЛОЯ Г.Г., МАЦУНИЧА М.В.
за участю секретаря                ТЕРПАЙ С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 15 вересня 2020 року, повний текст якої складено 15 вересня 2020 року, головуюча суддя Дергачова Н.В., про поворот виконання щодо ОСОБА_1 заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 лютого 2012 року у цивільній справі № 2-6814/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу, -

встановив:

АТ «Райффайзен Банк Аваль» оскаржило ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 15.09.2020 про поворот виконання щодо ОСОБА_1 заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.02.2012 у зазначеній справі.
Посилається на те, що ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, оскільки факт стягнення на користь банку з ОСОБА_1 коштів у порядку виконання рішення суду, яке в подальшому було скасоване, не підтверджується належними і допустимими доказами, якими можуть бути платіжні документи виконавчого провадження. Таких документів у справі немає, а довідка органу ДВС про перерахування стягувачу утриманих із ОСОБА_1 20469,22 грн не є належним доказом. Немає в справі і виконавчого листа про стягнення коштів із ОСОБА_1 з відмітками державного виконавця про перерахування коштів стягувачу.
Виходячи з цього, банк просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді, врахувавши, що представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» адвокат Бойко О.М. заявами від 19.02.2021 і від 11.05.2021, а представник ОСОБА_1 адвокат Васильчук А.Ю. заявою від 28.04.2021 просили провести апеляційний розгляд за їхньої відсутності, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності учасників процесу, обговоривши доводи учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29.02.2012 позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу було задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 222533,05 грн заборгованості за кредитним договором від 22.12.2006 № 014/4079/74/31043 та 1820,00 грн судових витрат (а.с. 57-59 т. 1). Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.11.2018 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 29.02.2012 було залишено без задоволення (а.с. 99 т. 1).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04.02.2020 заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.02.2012 в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 22.12.2006 № 014/4079/74/31043 як поручителя в сумі 222533,05 грн та 1820,00 грн судових витрат скасовано, у позові ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 184-189 т. 1).

Відповідно до ст. 444 ЦПК України:
суд апеляційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення, він відмовляє в позові повністю (ч. 1 п. 3);
питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони (ч. 5);
до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (ч. 6);
якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 9);
заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної інстанції (ч. 10).

24.07.2020 ОСОБА_1 подав до Ужгородського міськрайонного суду заяву, якою просив допустити поворот виконання заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.02.2012 про стягнення з нього заборгованості та в порядку повороту виконання рішення стягнути з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його користь безпідставно стягнуті кошти в сумі 20469,22 грн (а.с. 193-195 т. 1).

Заяву було вмотивовано вищенаведеними обставинами щодо ухвалення в справі судових рішень і тим, що протягом періоду примусового виконання рішення із заявника були стягнуті та перераховані на користь банку 20469,22 грн. До заяви були додані належно засвідчені копії:
виконавчого листа, виданого Ужгородським міськрайонним судом 23.04.2012 у справі № 2-6814/11 про стягнення з ОСОБА_1 як із солідарного боржника на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 222533,05 грн заборгованості за кредитним договором від 22.12.2006 № 014/4079/74/31043 та 1820,00 грн судових витрат (а.с. 201 т. 1);
постанов гол. держвиконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Плиски А.С. від 25.02.2016 про відкриття виконавчого провадження № 50276750 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 222533,05 грн заборгованості та 1820,00 грн судових витрат і від 07.04.2016 про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 та заборону його відчуження (а.с. 202, 203 т. 1);
адресованого ОСОБА_1 листа Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 05.03.2020 № 32948/1 про те, що під час примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 50276750 з боржника ОСОБА_1 були стягнуті та перераховані стягувачу кошти в сумі 20469,22 грн (а.с. 204 т. 1);
адресованого УПФ у Закарпатській області листа Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 05.03.2020 № 32948 про повернення без виконання постанови від 30.07.2018 № 50276750 про стягнення суми боргу з пенсії боржника ОСОБА_1 по виконанню виконавчого листа № 2-6814/11, виданого Ужгородським міськрайонним судом 23.04.2012, у зв`язку зі скасуванням рішення суду (а.с. 205 т. 1);
адресованої ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заяви ОСОБА_1 від 06.05.2020 про повернення безпідставно стягнутих коштів у сумі 20469,22 грн та листа банку від 12.06.2020 № 97-5-4/1888 про відмову повернути кошти, оскільки судом не покладався на банк обов`язок повертати суми, стягнуті на користь банку у виконавчому провадженні, а також тому, що кошти надходили в рахунок погашення боргу по виконавчому провадженню без розшифровки щодо особи, з якої були стягнуті (а.с. 206, 207 т. 1).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 15.09.2020 заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду задоволено, допущено поворот виконання заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.02.2012 у цивільній справі № 2-6814/11 та зобов`язано АТ «Райффайзен Банк Аваль» повернути ОСОБА_1 безпідставно стягнуті з нього за скасованим рішенням грошові кошти в сумі 20469,22 грн (а.с. 226-228 т. 1).

Задовольняючи заяву про поворот виконання рішення, суд першої інстанції виходив із її обґрунтованості, з наявності підстав для повернення за такою процедурою заявнику стягнутих із нього коштів.

На час вирішення судом питання про поворот виконання рішення матеріали справи містили достатньо даних і документів для задоволення заяви. В тому числі, були враховані факти самостійного звернення ОСОБА_1 до банку по кошти та відмови в цьому, наявність документів виконавчого провадження та офіційної інформації органу ДВС про перерахування стягнутих у цьому провадженні коштів банку. Ці факти і документи не були спростовані по суті стягувачем, його відмова в поверненні стягнутих коштів на вимогу боржника була здійснена з надуманих підстав, а заперечення проти задоволення поданої до суду заяви (а.с. 218-219 т. 1) ґрунтувалися на довільному та неправильному тлумаченні положень ст. 444 ЦПК України. Власне й отримання банком коштів як таке не заперечувалося.

Внаслідок ухвалення апеляційним судом постанови про відмову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в позові до ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу перестали існувати правові підстави для стягнення з нього коштів на користь банку, натомість виникли правові підстави для повернення раніше стягнутих коштів. Конституція України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ст. 129-1). Аналогічні положення щодо обов`язковості виконання на всій території України судового рішення, що набрало законної сили, встановлюються й частиною 1 статті 18 ЦПК України, а частина 2 цієї статті містить правило, відповідно до якого невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. За встановлених у справі обставин майнові права ОСОБА_1 підлягають безумовному поновленню, для чого серед інших покликаний процесуальний інститут повороту виконання рішення суду як один із способів такого поновлення.

Зважаючи на доводи апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Васильчук А.Ю. надав апеляційному суду разом із доказами направлення АТ «Райффайзен Банк Аваль» одержані на його адвокатський запит документи у належно засвідчених копіях:
лист Ужгородського МВ ДВС від 02.04.2021 № 23520 із розшифровкою стягнень у виконавчому провадженні № 50276750 коштів із ОСОБА_1 (суми, призначення коштів, дати їх перерахування, отримувачі, номери платіжних доручень), яким у межах вказаних у листі сум підтверджується стягнення за період з 25.03.2019 по 23.12.2019 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 20469,22 грн;
довідку ГУ ПФУ в Закарпатській області від 25.02.2021 № 139/02.03 про доходи пенсіонера ОСОБА_1 , в якій зафіксовані відрахування з пенсії на користь Ужгородського МВ ДВС за період з 01.09.2018 по 31.03.2020 коштів у сумі 28071,86 грн згідно постанови від 30.07.2018 у виконавчому провадженні № 50276750.

За таких обставин, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, чого доводи апеляції не спростовують. Законність і обґрунтованість повороту виконання заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.02.2012, ухваленого щодо ОСОБА_1 , знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. Стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні № 50276750 коштів із підстави, яка перестала існувати зі скасуванням відповідного судового рішення, підтверджена офіційними документами і сумнівів у апеляційного суду не викликає.

Відтак, на підставі ст. 375 ЦПК України апеляцію слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 15 вересня 2020 року – без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає. Повне судове рішення складене 13 травня 2021 року.

Судді