П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/16476/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко Анна Василівна   
Суддя-доповідач -  Іваненко Т.В.   
26 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ГО "Проти придурків та ідіотів" до Коростишівської міської ради про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:
- визнати дії головного спеціаліста відділу земельних відносин та екології міської ради ОСОБА_2 , з надання на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та використання природних ресурсів інформації про те, що по картографічним матеріалам ці земельні ділянки знаходяться за межами м.Коростишева (абз. 2 п. Х витягу з протоколу постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та використання природних ресурсів від 10.06.2020-15.06.2020, протиправними, та зобов`язати утриматись від вчинення таких дій;
- визнати дії Коростишівської міської ради щодо розгляду на дев`яносто п`ятій сесії сьомого скликання Коростишівської міської ради та прийняття рішення Коростишівської міської ради від 16.06.2020 року №1067 в частині щодо розгляду заяви ОСОБА_1 , без участі ОСОБА_1 та без завчасного надання проектів рішень комісії та сесії до розгляду заяви на комісії та сесії, для забезпечення вивчення та підготування відповідних заперечень чи пропозицій, як просив заявник в заяві від 06 травня 2020 року;
- визнати протиправними дії Коростишівської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 щодо зміни цільового призначення бажаної земельної ділянки та у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована згідно з доданого викопіювання й індексно-кадастрової карти (плану) в межах населеного пункту м.Коростишів з метою надання її у власність для ведення індивідуального садівництва, з підстав «у зв`язку з невідповідністю вимог ст.12, п.3 ст.123 Земельного кодексу України, ст.16,17,18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральному плану м.Коростишева, плану зонування м.Коростишева».
- скасувати рішення Коростишівської міської ради від 16.06.2020 №1067 в частині щодо розгляду заяви ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Коростишівську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 травня 2020 року у його присутності та із завчасним наданням проектів рішень комісії та сесії до розгляду заяви на комісії та сесії, для забезпечення вивчення та підготування відповідних заперечень чи пропозицій, як просив заявник у заяві, відповідно до норм чинного законодавства.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області від 16.06.2020 №1067 в частині щодо розгляду заяви ОСОБА_1 .
Зобов`язано Коростишівську міську раду Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 травня 2020 року з дотримання вимог Закону України «Про звернення громадян» та з урахуванням висновків суду у даній справі.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам по справі та неправильно застосовано норми діючого законодавства України, не враховано правову позицію Верховного Суду у справі 509/4156/15-а, а також порушено норми процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. 
Зокрема, апелянт звертає увагу суду на те, що   надання головним спеціалістом відділу Коростишівської міської ради ОСОБА_2 на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та використання природних ресурсів інформації про те, що по картографічним матеріалам ці земельні ділянки знаходяться за межами м. Коростишева (абз. 2 п. Х витягу з протоколу постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та використання природних ресурсів від 10.06.2020, суперечить фактам, встановленими судом, що підтверджується рішеннями суду що набрали законної сили, тому здійснено в порушення ст. 8 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 7 червня 2001 року № 2493. 
Вважає, що Рішення Коростишівської міської ради від 16.06.2020 №10967 не містить мотивів відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, як визначено ч. 7 ст. 118 ЗК України, що свідчить, що відповідач звернення позивача від 06 травня 2020 року та від 14 червня 2020 року об`єктивно, всебічно і вчасно не розглянув, чим порушив ст. 19 Закону України "Про звернення громадян". Крім того, зазначає, що позивача про результати розгляду заяви від 06 травня 2020 року та від 14 червня 2020 року з наданням копії прийнятого рішення письмово, в місячний термін, як визначає стаття 20 Закону України "Про звернення громадян", не повідомлено.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

З обставин справи встановлено, що 06 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Коростишівської міської ради із заявою "Про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою", у якій просив:
- змінити цільове призначення земельної ділянки, вказаної у картографічному матеріалі з Генерального плану м. Коростишів (в додатку 1) та викопіюванні від 14.04.2015 № 34-612-0.2-1698/2-15 відділу Держземагенства у Коростишівському районі, доданому міській раді з заявою від 14.04.2015 (оригінал надано з первинною заявою ), на "Для індивідуального садівництва". Обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін у додаток 2. Листи міської ради про неможливість будівництва в додатку 3;
- надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12 га для передачі в приватну власність ОСОБА_1 для ведення індивідуального садівництва.
До зазначеної заяви позивачем додано: графічний матеріал, який вказує розміщення даної земельної ділянки на картографічному матеріалі з Генерального плану м.Коростишів; обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін; листи міської ради про неможливість будівництва; перелік рішень суду; копія паспорту та ідентифікаційного коду.
14.06.2020 ОСОБА_1 надіслав до Коростишівської міської ради заяву-нагадування про надання копії проекту рішення та забезпечення права особистої участі в розгляді заяви від 06.05.2020.

Згідно з рішенням дев`яносто п`ятої сесії сьомого скликання Коростишівської міської ради від 16.06.2020 №1067 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 " ОСОБА_1 відмовлено в зміні цільового призначення бажаної земельної ділянки та у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована згідно з доданим викопіюванням з індексно-кадастрової карти (плану) в межах населеного пункту м. Коростишів, з метою надання її у власність для ведення індивідуального садівництва у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 12, п. 3 ст.123 Земельного кодексу України, ст.16, 17, 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Генеральному плану м.Коростишева, Плану зонування м.Коростишева.

Позивач, вважаючи дії головного спеціаліста відділу земельних відносин та екології міської ради ОСОБА_2 з надання на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та використання природних ресурсів інформації, та дії Коростишівської міської ради щодо прийняття оскаржуваного рішення протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскаржені позивачем у даному позові дії головного спеціаліста, стосуються питань дій та/або бездіяльності міської ради та не є тими діями суб`єкта владних повноважень, які б породжували певні правові наслідки для позивача.
Водночас, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено порядок розгляду заяви ОСОБА_1 , що є самостійної підставою для скасування рішення, та підставою для перегляду причин, що слугували відмовою у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 06.05.2020 року немає.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з урахуванням наступного. 

Частинами 1, 2, 8, 10 ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету; постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією; організація роботи постійної комісії ради покладається на голову комісії. Голова комісії скликає і веде засідання комісії, дає доручення членам комісії, представляє комісію у відносинах з іншими органами, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями, а також громадянами, організує роботу по реалізації висновків і рекомендацій комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

В обґрунтування позовної заяви та доводів апеляційної скарги позивач вказує, що головний спеціаліст відділу земельних відносин та екології Коростишівської міської ради ОСОБА_2 надав на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та використання природних ресурсів неправдиву інформацію про те, що земельна ділянка, дозвіл на розробку проекту землеустрою якої просить надати позивач, знаходиться  поза межами м.Коростишів.  
Однак, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази подання на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та використання природних ресурсів головним спеціалістом відділу земельних відносин та екології міської ради ОСОБА_2 інформації щодо місця розташування спірної земельної ділянки, зокрема і щодо того, що вона знаходяться за межами м. Коростишева.
Відповідно до ч. 1ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Колегія суддів звертає увагу позивача, що частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, позивач повинен довести, що дійсно має право чи інтерес, про захист якого він просить, та відповідно до приписів частини першої статті 77 КАС України довести обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав чи інтересів позивача належними та допустимими доказами.
Проте, незважаючи на обов`язок, встановлений частиною 2 статті 77 КАС України щодо доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності, процесуальне законодавство не звільняє позивача від обов`язку доказувати ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Тож, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність документального підтвердження порушеного права позивача головним спеціалістом відділу земельних відносин та екології міської ради ОСОБА_2 .  Крім того, жодних доказів, які б свідчили про  надання ОСОБА_2  саме такої інформації, яку вказує позивач, суду не надано, що свідчить про обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  цій частині.
Також суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що в даному спорі головний спеціаліст відділу земельних відносин та екології міської ради ОСОБА_2 не наділений владними управлінськими функціями, оскільки його дії щодо подання на засіданні постійної комісії міської ради певної інформації, не можна вважати управлінськими. Оскаржені позивачем у даному позові дії головного спеціаліста, стосуються питань дій та/або бездіяльності міської ради та не є тими діями суб`єкта владних повноважень, які б породжували певні правові наслідки для позивача.

В той же час, судом першої інстанції встановлено та апелянтом не оскаржується, що Коростишівською міською радою при прийнятті дев`яносто п`ятою сесією сьомого скликання Коростишівської міської ради Рішення від 16.06.2020 №1067 "Про розгляд заяви ОСОБА_1 ", відповідачем було порушено право ОСОБА_1 на особисту участь у розгляді його заяви.

Частиною 1 статті 1 Закону України Про звернення громадян від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі Закон України "Про звернення громадян") визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
За приписами ст. 12 Закону України "Про звернення громадян" дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження".
З аналізу наведених норм видно, що кожен громадянин України, має право звертатися із клопотанням (проханням) про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством прав та інтересів чи про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Однак, як вірно зауважив суд першої інстанції,  норми Закону України "Про звернення громадян" не поширюються на звернення, порядок розгляду яких, встановлений спеціальними законами. В свою чергу, положеннями Земельного кодексу України не передбачено порядку вирішення заяв чи клопотань (в даній справі заява про особисту участь при розгляді) в т.ч. і в ході розгляду заяв про надання дозволу на виготовлення технічної документації.
Частинами 1 та 3 ст.15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Відповідно до вимог ст.18 Закону України "Про звернення громадян" громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Отже, право заявника бути присутнім при розгляді заяви чи скарги забезпечується обов`язком на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.
Матеріали справи свідчать, що позивач, звертаючись до відповідача із заявою від 06.05.2020, просив розгляд заяви про надання дозволу на виготовлення документації з землеустрою проводити за його участю.
Листом №03-16/Х-1156 від 21.07.2020 Коростишівська міська рада повідомила позивача про результат розгляду його заяви від 06.05.2020 та зазначила, що заява розглядалась на постійній комісії з питань земельних відносин, екології та використання природних ресурсів та на сесії міської ради без його участі у зв`язку з тим, що сесії та комісії міської ради проходять в закритому режимі з метою запобігання поширенню на Україні COVID-19.
Водночас, оскільки заява про надання дозволу на виготовлення документації з землеустрою не є заявою порядок розгляду якої, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження", то заява ОСОБА_1 за змістом, формою та порядком подання відповідає ознакам звернення громадян, а тому спірні правовідносини (порядок розгляду даної заяви) регулюються нормами Закону України "Про звернення громадян".
З  урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач був зобов`язаний повідомити позивача про дату та час розгляду його заяви та, в разі потреби, роз`яснити порядок її розгляду у зв`язку із встановленням в Україні карантинних обмежень, спричинених COVID-19. 
Відтак, встановлені судом порушення відповідачем порядку розгляду заяви позивача та прийняття щодо заяви рішення з порушенням процедури розгляду, є достатньою підставою для визнання протиправним та скасування такого рішення.
Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, а дії відповідача -  протиправними.

При цьому, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що встановивши порушення відповідачем порядку розгляду заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, судом не досліджується питання відповідності земельної ділянки вимогам Земельного кодексу, ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", генеральному плану м.Коростишева, плану зонування м.Коростишева. Оскільки дослідження вказаних обставин є повноваженнями відповідача, за наслідками чого відповідач має прийняти відповідне рішення під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.05.2020. Тому, в даному випадку застосування висновків Верховного Суду у справі №509/4156/16-а, викладених у постанові від 17.12.2018, є недоречним. 
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для дослідження правомірності відмови, яка зазначена у оскаржуваному рішенні №1067 від 16.06.2020.

Стосовно обраного судом способу захисту порушених прав позивача колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
У рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Таким чином, надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору і статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
У даному випадку способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача належним чином, відповідно до встановленої процедури, розглянути питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, із прийняттям відповідного владного рішення з дотриманням прав заявника, гарантованих законодавством України.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.