ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року

м. Харків

справа № 2-1874/09
провадження №22-ц/818/2523/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря:.Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач (стягувач) – Відкрите акціонерного товариства «Кредитпромбанк», в особі Харківської філії відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк»

відповідачі (боржники) -  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони (стягувача) у виконавчих листах по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк», в особі Харківської філії відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк», до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2   про стягнення заборгованості за кредитним договором 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2  – ОСОБА_3  
на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року у складі судді Штих Т.В.,-
в с т а н о в и в :

21 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі за текстом- ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з заявою, у якій просило замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Харкова у справі № 2-1874/09 за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_2  – ОСОБА_3 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони (стягувача) у виконавчих листах..
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що доказів того, що кредитором у зобов`язані було ПАТ «Дельта Банк» та документів, які засвідчують їх право вимоги, матеріали справи не містять.
Отже вважає, що відсутні правові підстави для застосування норм ст. 514 ЦК, оскільки ПАТ «Дельта Банк» не є первісним кредитором у зобов`язанні, що виникло на підставі кредитного договору № ЗІ4-КЕК-07 від 06.12.2007., а тому не може передати права кредитора у зобов`язанні до ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки саме ПАТ «Дельта Банк» не володіє правами кредитора.
Також судом першої інстанції зазначено, але під час винесення оскаржуваної ухвали, фактично, не враховано, що згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.
Згідно додатку до заяви про заміну стягувача, ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору № 2295/К про відступлення прав вимоги від 24.07.2020 року та витягу з Додатку № 1 до цього договору, нібито, набув права вимоги за кредитним договором № 314-КЕК-07 від 6 грудня 2007 р., укладеним із ОСОБА_1 у наступному обсязі: основна заборгованість по тілу кредиту, гривня: 44021,9 грн.; заборгованість по комісіям, гривня: 15165,8 грн. (при цьому, згідно тексту арк. 2 заяви заборгованість за комісіями складає 0 грн.),загальна сума заборгованості по договору, гривня, станом на 24.07.2020 року - 59186,98 грн.
У той же час, згідно резолютивної частини рішення у справі № 2-1874/09 судом стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 314-КЕК-07 від 06.12.2007 р. у сумі 101 821,67 грн. та витрати зі сплати державного вита у сумі 1 018,22 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 30,00 грн.
При цьому, згідно мотивувальної частини судового рішення, заборгованість за зазначеним вище кредитним договором складалася з: заборгованості за кредитом -44 021,90 грн.; заборгованості за процентами - 7 091,94 грн.; сума пені, нарахованої за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, станом на 05.12.08 р. - 50 707,83 грн. 
Отже, з урахуванням вищевказаних матеріалів справи, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не отримувало права вимоги на стягнення заборгованості за процентами - 7 091,94 грн. та суми пені, нарахованої за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, станом на 05.12.08 р. - 50 707,83 грн.
А нарахована заборгованість по комісіям у розмірі 15165,08 грн. взагалі не була предметом розгляду у даній судовій справі та про її стягнення з відповідачів судом рішення не приймалося.
Отже, стягнута судом у межах даної справи № 2-1874/09 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 314-КЕК-07 від 06.12.2007 р. у сумі 101 821,67 грн. перебільшує суму заборгованості, право вимоги якої, нібито отримало ТОВ «ФК «ЄАПБ» від ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору № 2295/К про відступлення прав вимоги від 24.07.2020 року.
Зазначена обставина не врахована судом під час винесення оскаржуваної ухвали, що призвело до неправомірного висновку суду.
Крім того, матеріали справи не містять, судом не досліджувалося та не відображено обставин вибуття ВАТ «Кредитпромбанк», як сторони виконавчого провадження. Доказів наявності виконавчого провадження відносно солідарних боржників відповідачів, а також копій виконавчих листів заявником до суду також не подано.
Отже суд, в порушення норм ч. З ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, здійснюючи заміну стягувача, необґрунтовано вважав доведеними факти вибуття ВАТ «Кредитпромбанк» із виконавчого провадження, а також існування виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харків у справі № 2-1874/09 за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 314-КЕК-07 від 6 грудня 2007 , за яким стягувачем є ПАТ «Дельта Банк».
Звертає увагу, що в порушення вищевказаних норм Розділу X ЦПК підчас розгляду заяви про заміну сторони стягувача судом питання повного або часткового відновлення втраченого судового провадження не вирішувалося та відповідна ухвала про відновлення втраченого судового провадження не виносилася.
Без відновлення втраченого судового провадження, на думку апелянта, взагалі неможливе вирішення будь-яких питань, пов`язаних із виконанням судового рішення у справі, провадження у якій втрачено.
Крім того, зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення учасників справи, у тому числі відповідачів, про дату час та місце розгляду заяви про заміну сторони.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПБ», в особі представника Єнокян К.Л., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін. 
Зазначає, що при укладенні кредитного договору №314-КЕК-07 між ВАТ «Кредипромбанк» та відповідачами виникло зобов`язання, яке регламентується ч. 1 ст. 509 ЦК України, в якому, ВАТ «Кредипромбанк» виступає кредитором, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - боржниками.
У зв`язку із укладенням договору між ВАТ «Кредипромбанк» та АТ «Дельта Банк» обсяг прав як кредитора у зобов`язанні, що існували на момент переходу перейшли до АТ «Дельта Банк», а так, відповідно, у зв`язку із укладенням Договору відступлення права вимоги 2295/К від АТ «Дельта Банк» (далі - Первісний кредитор, Банк) до його правонаступника - ТОВ «ФК «ЄАПБ» (далі - Новий кредитор).
Документи, що підтверджують набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитним договором №314-КЕК-07, в тому числі, Договір відступлення права вимоги №2295/К, платіжне доручення, протокол електронних торгів, установчі документи ТОВ «ФК ЄАПБ» було долучені до заяви про заміну стягувача.
Вважає, що відповідачі мали змогу та право сплачувати самостійно заборгованість на реквізити Первісного кредитора, оскільки, як стверджує ОСОБА_2 , не отримав відповідні документи, що підтверджують відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №314-КЕК-07, проте даною можливістю не скористалися та продовжують ухилятися від добровільної сплати кредитної заборгованості.
Вказує, що звернення до суду з позовом не припиняє порядку нарахування штрафних санкцій, що були передбачені умовами кредитного договору.
Відповідно до п. 2 Договору №2295/К Новий кредитор набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимогами належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах вказаних у Додатку №1 до цього Договору право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами.
Крім того, зазначає, що АТ «Дельта Банк» у зв`язку із укладенням Договору відступлення права вимоги №2295/К від 24.07.2020 було надано правонаступнику - ТОВ «ФК «ЄАПБ» копії виконавчих листів №2-1874/09, виданих Дзержинським районним судом м. Харкова та копію постанови про відкритті виконавчого провадження №31955475 від 02.04.2012 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 (на даний час здійснюється примусове виконання) та постанову про відкриття виконавчого провадження №32858123 від 01.06.2012 щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , яке на даний час закінчено на підставі п.10 ч.І ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, перенаправлено за належністю до Коломацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, оскільки, відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно в порядку доступу державних виконавців встановлено, що за боржником зареєстроване нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В разі набрання законної сили ухвали про заміну стягувача за виконавчим листом, ТОВ «ФК «ЄАПБ», маючи правові підстави, звернеться із запитом до Коломацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області з метою отримання інформації з приводу примусового стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за кредитним договором № 314-КЕК-07 від 06.12.2007 на підставі виконавчого листа№2-1874/09.
З приводу підстав вибуття ВАТ «Кредипромбанк», як первісно стягувача за кредитним договором № 314-КЕК-07, вказує, що оскільки, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є стороною правочину укладення договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між ВАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк», тому, не має можливості надати відповідні документи, які б підтверджували укладення даного договору.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для заміни сторони у зобов`язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язані, оскільки новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. 
Такі висновки суду не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Як убачається з матеріалів справи, заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.03.2009 задоволено позовні вимоги ВАТ «Кредипромбанк». Стягнуто солідарно з  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  на користь ВАТ «Кредипромбанк» заборгованість за кредитним договором № 314-КЕК-07 від 06.12.2007 у сумі 101 821,67 грн, державне мито у розмірі 1 018,22 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн (а.с.19-20).
Вказаним рішенням встановлено, що 06.12.2007 між ВАТ «Кредипромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 314-КЕК-07 та 06.12.2007 між ВАТ «Кредипромбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 314-ПЕК/1-07, що сторонами не оспорюється.
24.07.2020 між АТ «Дельта Банк» (далі - Банк) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір № 2295/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами (далі - Договір відступлення прав вимоги), відповідно до умов якого АТ «Дельта Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні Банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває права вимоги Банку до позичальників. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги (витягу), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 314-КЕК-07 від 06 грудня 2007 року, укладеним з ВАТ «Кредипромбанк» у загальній сумі заборгованості у розмірі 59186,98 станом на 24.07.2020 (а.с. 4-7)..
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до статті 512 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи зі змісту наведених норм права, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи універсального правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття первісного кредитора з одночасною заміною його новим кредитором.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах
Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.
Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України саме за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник у таких правовідносинах, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.
Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 803/1273/16 (провадження №11-771ас18) та висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).
Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача, на підтвердження обставин набуття ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитним договором №314-КЕК-07 від 06.12.2007, заявником надано копію договору між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» про відступлення прав вимоги №2295/К 24.07.2020 та протокол електронного аукціону № UA-ЕА-2020-07-06-000029-b від 14.07.2020, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» придбало кредитний портфель ПАТ «Дельта Банк» (а.с 4-9) .
Однак, заявником не надано ані до суду першої, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України, на підтвердження факту переходу прав від первісного стягувача (кредитора) ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк», з яким ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклало договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором №314-КЕК-07 від 06.12.2007 з ОСОБА_1 . 
За таких обставин, підстав для заміни ВАТ «Кредипромбанк» на ТОВ «ФК «ЄАПБ» колегія суддів не вбачає. 
Посилання заявника на ті обставини, що 21.05.2013 між ВАТ «Кредипромбанк» та АТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ВАТ «Кредипромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними, у внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ВАТ «Кредипромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «Кредипромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ВАТ «Кредипромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами, у тому числі і те, що АТ «Дельта Банк» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 314-КЕК-07 від 06 грудня 2007 року, укладеного між ВАТ «Кредипромбанк» та ОСОБА_1 , не підтверджені жодними доказами. 
Згідно із п.п. 1- 3 ч. 1 ст. 43, п. 1 ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники справи мають право, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Клопотань щодо витребування доказів, які б на думку заявника мали підтвердити ті обставини, на які він посилався, як на підставу свої вимог, не заявляв. 
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду про наявність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача. 
Також, знайшли своє підтвердження доводи скаржника стосовно того, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення учасників справи та заінтересованих осіб ,окрім заявника, про дату час та місце розгляду заяви про заміну сторони, з огляду на таке.
       Порядок розгляду заяв про заміну сторони виконавчого провадження, боржника або стягувача врегульовано положеннями статті 442 ЦПК України.
       Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. (ч.3 ст. 442 ЦПК)
       Тобто положеннями зазначеної норми визначено, що розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов`язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі та розгляд справи у суді за відсутності осіб, якій приймають участь у справі можливий лише у разі їх належного повідомлення про час і місце розгляду.
       Суд викликає учасників справи у судове засідання відповідно до вимог, передбачених главою 7 розділу І ЦПК України.
Порядок вручення судових повісток врегульовано ст. 130 ЦПК України. 
За правилами, встановленими 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1). Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні, зокрема, з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання (п. 1 ч. 2). .
Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Даних про повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про судове засідання, призначене на 13.11.2020 , - матеріали справи не містять.
Посилання скаржника та те, що суд розглянув заяву про заміну стягуача у виконавчому провадженні не відновивши втрачене судове провадження, чим порушив норми процесуального права, суперечить вимогам ЦПК України, якими обов`язковість такого порядку не визначено 
Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не є учасником цивільної справи № 2-1003/09, а тому, в силу статті 489 ЦПК України, не вправі була звертатися до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження, 
За зазначених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 та п.п. 2-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони (стягувача) у виконавчих листах. 
Судові витрати розподіляються між сторонами за правилами п. 2 ч. 2, ч. 13 ст. 141, п.п. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України. 
З матеріалів справи убачається, що сума сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги становить 454 грн. (а.с. 45), яка підлягає стягненню з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.п. 2-4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382-384, 389 ЦПК України, суд , - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2  – ОСОБА_3  задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року скасувати та постановити нову.
Відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони (стягувача) у виконавчих листах.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Код ЄДРПОУ 35625014) на користь ОСОБА_2   (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:                                                                         О.В. Маміна

Судді:                                                                               С.С. Кругова

                                                                       Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення складено 19 квітня 2021 року.