ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Харків

Справа № 953/2812/21
Провадження № 22-ц/818/3588/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого                Кругової С.С.,
суддів                        Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,
Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк»,

Треті особи: Приватний виконавець міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові 

апеляційну скаргу представника  ОСОБА_2 , який діє в інтересах  ОСОБА_1  на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 18 березня 2021 року, постановлену суддею Лях М.Ю.,

у цивільній справі за позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 18 березня 2021 року матеріали цивільної справи №953/2812/12 за позовом ОСОБА_1 передано за територіальною підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва на підставі ч.12 ст.28 та п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, відповідно до яких позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Оскільки виконання виконавчого напису здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва, місцезнаходження якого: вул. Окіпної Раїси, 4А, оф.35А, м. Київ, тобто Київський район м. Харкова не є місцем виконання виконавчого напису, тому за територіальною юрисдикцією (підсудністю) справа не підсудна цьому суду. Судом зазначено, що будь-яких даних, які б вказували на можливість застосування альтернативної підсудності не наведено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник  ОСОБА_2 , який діє в інтересах  ОСОБА_1  звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду як необґрунтовану та ухвалену з порушенням норм процесуального права. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що за загальним правилом позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК України), проте у справах про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у позивача є право обрати альтернативну підсудність - за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України).

Вказує, що відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Оскільки виконавчі дії щодо звернення стягнення на заробітну плату провадяться за місцем роботи боржника, позовна заява підсудна Київському районному суду міста м. Харкова, адже до матеріалів цивільної справи № 953/2812/21 долучено довідку з місця роботи боржника.

Відзиву на апеляційні скарги в порядку ст.360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції не надходили. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовом про визнання виконавчого напису №41223 від 16.12.2020, вчиненого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» боргу в сумі 44382,94 грн., таким, що не підлягає виконанню. 

Ухвалою суду першої інстанції від 18 березня 2021 року матеріали цивільної справи направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Дніпровського районного суду м. Києва, оскільки місцезнаходження відповідача та приватного виконавця, де виконується виконавчий напис нотаріуса знаходяться за межами Київського району м. Харкова. 

Судова колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції  є необґрунтованим та не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України і матеріалам справи, виходячи з наступного. 

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (глава 2 ЦПК України). Територіальна юрисдикція (підсудність) визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26-32 ЦПК України).

Питання про підсудність справ визначається ЦПК, зокрема: розділом параграфом 3 глави 2 розділу І ЦПК України

Відповідно до частини 1 статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами 2 та 3 цієї статті.

За загальним правилом частини 2 статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
            
Разом з тим законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема частина 12 статті 28 ЦПК України передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
            
За змістом наведеного можна дійти висновку, що не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можуть бути пред`явлено як за місцезнаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 29 січня 2021 року відкрито виконавче провадження №64327657 з примусового виконання виконавчого напису №41223 від 16 грудня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 44382,94 грн. 

Місцезнаходженням відповідача ПАТ «ПУМБ» є вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070, що відноситься до Подільського району м. Києва.

Виконавчий напис вчинено приватним виконавцем міста Києва, місцезнаходження якого: вул. Окіпної Раїси, 4А, оф.35А, м. Київ, що відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Місце реєстрації божника ОСОБА_1 , значиться: АДРЕСА_1 . 

Також, з матеріалів справи вбачається, що місцем роботи боржника ОСОБА_1 є Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС), що розташоване за адресою: вул. Шевченка, 26, Київський р-н. м. Харкова, 61013.
1)

Так, передаючи матеріали цивільної справи за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що місцезнаходження відповідача та приватного виконавця, де виконується виконавчий напис нотаріуса за межами Київського району м. Харкова. Зокрема, виконання виконавчого напису здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва місцезнаходження якого: вул. Окіпної раїси, 4А, оф.35А, м. Київ.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитись з огляду на таке.

Судом встановлено, що до Київського районного суду м. Харкова подано позовну заяву ОСОБА_1 з наведеними позовними вимогами.

На обґрунтування підсудності позову Київському районному суду м. Харкова позивач посилалася на положення ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» та частини дванадцятої статті 28 ЦПК України, а саме, що позов подано за місцем виконання, а саме за місцем її роботи: вул. Шевченка, 26, м. Харків, що територіально відноситься до Київського району м. Харкова.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині дванадцятій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Суд виходить з того, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Позивач у цій справі використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернувся до Київського районного суду м. Харкова за місцем її роботи у Київському районі м. Харкова, тобто за місцем виконання виконавчого напису (проведення виконавчих дій).

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна (Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19).

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Як встановлено судом апеляційної інстанції місцем роботи боржника ОСОБА_1 є Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС), що розташоване за адресою: вул. Шевченка, 26, Київський р-н. м. Харкова, 61013.

Як вбачається з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15 лютого 2021 року, отриманої апеляційним судом в межах перевірки доводів учасників справи, приватним виконавцем звернуто стягнення на доходи боржника, які він отримує від РГЦ ГСЦ МВС в Харківській області.

За наведених обставин висновки суду, що належною підсудністю позову ОСОБА_1 є суд за місцем виконавчого округу, у якому відкрито виконавче провадження, судова колегія визнає помилковим тлумаченням вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частини дванадцятої статті 28 ЦПК України.

Позов подано до суду за місцем виконання виконавчого напису, за місцем роботи позивача, що відповідає частині другій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частині дванадцятій статті 28 ЦПК України, а тому оскаржуване судове рішення в частині визначення правил територіальної підсудності позову ОСОБА_1 ухвалене без дотримання норм процесуального права, є незаконним та необґрунтованим.

Виходячи із системного аналізу норм права та враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з позовом ОСОБА_1 звернулася з дотриманням правил підсудності вказаної справи вірно визначивши її за місцем виконання.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що даний спір підсудний Дніпровському районному суду м. Києва.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 379, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд,-

п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_2 , який діє в інтересах  ОСОБА_1  - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 18 березня 2021 року - скасувати.

Справу направити за встановленою підсудністю до Київського районного суду міста Харкова для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                        С.С. Кругова

Судді                                                                Н.П. Пилипчук

                                                               О.Ю. Тичкова