Постанова
Іменем України
14 травня 2021 року
м. Київ
справа № 398/3528/16-ц
провадження № 61-3148св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Айсберг», ОСОБА_2 ,
третя особа - управління дозвільно-погоджувальних процедур 
та адміністративних послуг Олександрійської міської ради Кіровоградської області,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 січня 2019 року 
у складі колегії суддів: Єгорової С. М., Кіселика С. А., Мурашка С. І.,
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2016 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 
до товариства з обмеженою відповідальністю «Айсберг» (далі - 
ТОВ «Айсберг») та ОСОБА_2 , третя особа - управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про скасування державної реєстрації та визнання права власності.
Позовну заяву мотивовано тим, що 20 лютого 2009 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменко В. Ю., 
за реєстровим № 199, відповідно до умов якого вона зобов`язалась сплатити у рахунок вартості квартири суму 29 587,00 грн протягом 
120 місяців, згідно встановленого сторонами графіку щомісячних платежів. Сторони визначили, що право власності на квартиру переходить 
до покупця за умови сплати у повному обсязі ціни квартири. 
ОСОБА_1 зазначала, що вона сплатила всю суму і звернулася 
до державного реєстратора з метою реєстрації права власності, проте їй було відмовлено у реєстрації, оскільки право власності на зазначену квартиру 30 квітня 2015 року було зареєстровано за ТОВ «Айсберг».
Посилаючись на те, що умови зазначеного договору купівлі-продажу щодо сплати повної вартості квартири нею виконано, а продавець ухилявся від оформлення заяви про одержання коштів, незаконно передав спірне нерухоме майно на користь ТОВ «Айсберг», яке зареєструвало своє право власності, ОСОБА_1 просила скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру 
АДРЕСА_1 , 
від 30 квітня 2015 року за реєстровим № 9549951 за ТОВ «Айсберг» 
та визнати за нею право власності на зазначену квартиру.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ «Айсберг» на квартиру АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відповідачами не надано доказів правомірності рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, тому є правові підстави для визнання недійсним рішення державного реєстратора щодо реєстрації речового права на квартиру 
АДРЕСА_1 
за ТОВ «Айсберг».
Водночас, суд першої інстанції посилався на те, що відповідач не визнавав належність права власності за позивачем на спірну квартиру, хоча остання вчинила всі необхідні дії, зокрема сплатила кошти у розмірі 29 587,00 грн, 
як передбачено пунктом 4 договору купівлі-продажу від 20 лютого 2009 року квартири 
АДРЕСА_1 , оскільки бажала зареєструвати право власності на придбану квартиру.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 10 січня 2019 року апеляційну скаргу директора ТОВ «Айсберг» ОСОБА_2 задоволено. Заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2017 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності 
на спірну квартиру за ТОВ «Айсберг» і визнання за нею права власності 
на цю квартиру, є безпідставними, оскільки позивачем не оспорюється підстава набуття і державної реєстрації права власності за ТОВ «Айсберг», Також суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обставин, за яких у неї виникло право власності на спірне нерухоме майно, 
з урахуванням частини четвертої статті 334 ЦК України, а також підстави для захисту цього права в порядку статті 392 ЦК України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2019 року до Верховного Суду  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанцій є незаконною та необґрунтованою. 
ОСОБА_1 вважала, що судом апеляційної інстанції безпідставно 
не взято до уваги її доводи про те, що відповідачами не надано доказів щодо правомірності рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно за ТОВ «Айсберг», тому 
є правові підстави визнати недійсним рішення державного реєстратора щодо реєстрації речового права на квартиру 
АДРЕСА_1 
за ТОВ «Айсберг».
Зазначала, що відповідач не визнавав її права власності на спірну квартиру, хоча вона, на її думку, вчинила всі необхідні дії, зокрема сплатила кошти 
у розмірі 29 587,00 грн, як це було передбачено пунктом 4 договору купівлі-продажу спірної квартири, та бажала зареєструвати право власності 
на придбану нею квартиру.
ОСОБА_1 вважала, що у зв`язку із виконанням нею умов указаного договору у ОСОБА_2 припинилося право на спірну квартиру і перейшло це право до неї.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду 20 травня 2019 року було відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи № 398/3528/16-ц 
із Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.
У червні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відзиви на касаційну скаргу не надходили
Фактичні обставини справи, встановлені судами
20 лютого 2009 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири 
АДРЕСА_1 
з розстрочкою платежу, що був посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменком В. Ю. 
(а. с. 9, т.1).
Відповідно до умов зазначеного договору продавець ОСОБА_2 передав покупцеві ОСОБА_1 майно, зокрема квартиру 
АДРЕСА_1 , а покупець прийняв майно і сплачував за нього погоджену грошову суму, яка становила 29 587,00 грн. Продавець і покупець підтверджували дійсність намірів при укладенні цього договору та те, що він не носив характеру фіктивного чи удаваного правочину і не був зловмисним.
Пунктом 4 договору купівлі-продажу від 20 лютого 2009 року передбачено, що вартість квартири згідно довідки Олександрійського МБТІ від 10 лютого 2009 року № 219 складає 29 587,00 грн. Продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 29 587,00 грн, які покупцем будуть сплачені протягом 120 місяців згідно встановленого сторонами графіка щомісячних платежів. Факт повного розрахунку за квартиру буде підтверджено письмовою заявою продавця, що є невід`ємною частиною цього договору, справжність підпису на якій посвідчується нотаріально.
На підтвердження сплати повної вартості квартири у розмірі 29 587,00 грн ОСОБА_1 надала копії квитанцій про перерахування на користь ОСОБА_2 коштів через АТ «ПриватБанк» (а. с. 23, 24, т. 1).
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 травня 2011 року у справі № 2-334/11 позов ОСОБА_2 
до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та повернення майна задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10 лютого 2009 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу виконаним та про повернення надлишково сплачених коштів відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а. с. 100, т. 2).
Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 вересня 
2011 року у справі № 2-334/11 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 травня 2011 року в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 
від 10 лютого 2009 року, укладеного між ОСОБА_2 
та ОСОБА_1 , та стягнення з ОСОБА_1 на користь 
ОСОБА_2 судових витрат скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 
до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та повернення майна відмовлено (а. с. 101, 102, т. 2).
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2012 року у справі № 2-2753/11 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу квартири 
АДРЕСА_1 , укладеного 19 лютого 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відмовлено (а. с. 103, 104, т. 2).
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 24 грудня 2013 року 
у справі № 398/7521/13-ц відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Олександрійського міського нотаріального округу Хоменко В. Ю., про повернення переданого товару за договором купівлі-продажу з розстрочкою платежу та визнання права власності (а. с. 16, 17, т. 1)
Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 
2014 року у справі № 398/7521/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2013 року змінено. Виключено 
з мотивувальної частини рішення наступне речення: «діл, не мала пране мав погоджувати межі земельної овий план земельної ділянки, складений 
за результатмЗгідно статті 15 ЦПК визначено, що суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод 
чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, сімейних чи інших прав».
У іншій частині рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2013 року залишено без змін.
Зазначеними судовими рішеннями було встановлено, що ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 кошти у розмірі 29 587,00 грн відповідно 
до договору купівлі-продажу квартири від 20 лютого 2009 року, тобто повністю виконала свої зобов`язання, проте ОСОБА_2 кошти не прийняв і повернув їх ОСОБА_1 .
Постановою приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Хоменка В. Ю. від 13 травня 2014 року 
ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації права власності на квартиру, 
з посиланням на підпункти 1, 5, 6 пункту 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки реєстрацію права власності здійснює державний реєстратор Державної реєстраційної служби після повної сплати покупцем вартості квартири (а. с. 96, т.1).
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2015 року у справі № 398/6463/14-ц за позовом 
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності 
на нерухоме майно визнано за ОСОБА_1 право власності 
на квартиру 
АДРЕСА_1 .
Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року у справі № 398/6463/14-ц апеляційну скаргу ТОВ «Айсберг» задоволено, рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 
від 02 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спірну квартиру. 
Встановлено, що 20 січня 2015 року ОСОБА_2 як учасник ТОВ «Айсберг» передав до установчого капіталу цього товариства квартиру АДРЕСА_1 , про що складено акт приймання-передачі № 1 
(а. с. 86, 87, т. 1).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав 
на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07 квітня 2016 року № 56885812 30 квітня 2015 року проведено реєстрацію права власності 
на об`єкт нерухомого майна, зокрема квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41,2 кв. м та житловою площею 23,9 кв. м, за власником ТОВ «Айсберг» (а. с. 75, 76, т. 1).
2.     Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», положеннями якого встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати 
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд 
і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі -державний реєстр прав) єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав; нерухоме майно земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом.
Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав 
на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав 
до державного реєстру прав. 
У разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. 
Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені 
до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно 
з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Отже, встановивши, що позивач не оспорює право власності (правочин, 
на підставі якого воно набуте) ТОВ «Айсберг» на спірне майно, а лише просить визнати реєстрацію свідоцтва про право власності на спірне майно недійсним та визнати за нею право власності на це майно, а також ураховуючи те, що правочин щодо внесення ОСОБА_2 спірної квартири як вкладу у майновій формі до статутного капіталу ТОВ «Айсберг» 
і правовстановлюючий документ (свідоцтво), що було підставою для реєстрації за ТОВ «Айсберг» право власності, є чинними, суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав, що відсутні правові підстави визнання незаконною та скасування державної реєстрації від 30 квітня 2015 року права власності на спірну квартиру за ТОВ «Айсберг».
Умови та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно встановлені порядком Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року 
№ 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».
Згідно із пунктом 6 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 
від 17 жовтня 2013 року № 868, документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком 
та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, несе заявник.
У пункті 8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно 
та їх обтяжень, передбачено, що у разі проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, заяву про державну реєстрацію права власності на таке майно та заяву про державну реєстрацію речового права, що є похідним від права власності.
Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.
Для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно, заявником подаються документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього (пункт 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно 
та їх обтяжень).
Внесення до Єдиного державного реєстру запису, який не узгоджується 
з іншими чинними відомостями не допускається, тому в разі виявлення невідповідностей у Єдиному державному реєстрі особі надано право звертатись, зокрема до суду з позовом про скасування незаконного запису, що міститься в Державному реєстрі.
Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої 
статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи 
на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання 
або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається 
на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає 
із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно частин першої та четвертої статті 334 ЦК України право власності 
у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше 
не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, 
які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або 
не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, (статті 3, 4 ЦПК України 2004 року), чинного на час звернення з позовом).
З урахуванням встановлених обставин та наведених вимог закону, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності 
на зазначену квартиру за ТОВ «Айсберг» та визнання за нею права власності на спірну квартиру, є безпідставними, оскільки позивачем не оспорюється підстава набуття і державної реєстрації права власності за відповідачем ТОВ «Айсберг», не заявлено вимог про припинення цього права, 
і не доведено підстав для визнання права власності на спірне нерухоме майно за рішенням суду.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена без додержання норм матеріального 
і процесуального права та зводяться значною мірою до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. 
Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 січня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович