Провадження № 33/4820/156/21 
Справа № 681/1621/20 Головуючий в 1-й інстанції Горгулько Н. А. 
Категорія:   ч. 1 ст. 130 КУпАП  Доповідач Федорова Н. О. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Ковальчука Володимира Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ковальчука Володимира Вікторовича на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2021 року, -
в с т а н о в и л а :

Цією постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрівщина, Полонського району Хмельницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, який працює різноробочим на птахофабриці ФГ «Колос» в м. Полонне,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 454 грн. судового збору.
За постановою суду, 15.11.2020 року о 16 годині 40 хвилин по вулиці Ходякова, 116 в місті Полонному Хмельницької області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ21070, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» 6810 в присутності двох свідків. Показник становив 2,13 %0, чим порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Непогоджуючись із постановою, захисник Ковальчук В.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, провадження у справі закрити у в`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення. 
Постанову вважає незаконною. 
Під час постановлення рішення суд не надав належної правової оцінки клопотанню сторони захисту про закриття провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю на момент складання протоколу правової норми, яка б передбачала відповідальність за скоєне правопорушення, із посиланням на судову практику. 
Звертає увагу на заборону притягнення особи двічі за одне і те ж правопорушення.
Посилається на те, що суд безпідставно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній автомобілем не керував, в матеріалах справ відсутні докази на підтвердження вказаного. 
Також, вважає, що суд грубо порушив принцип диспозитивності судового процесу, оскільки вийшов за межі наданих йому повноважень, допитавши свідка ОСОБА_3 без відповідних клопотань. 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Ковальчука В.В. на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконанні судом першої інстанції.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Незалежно від того, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, висновок суду про наявність в його діях складу такого ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Зокрема, даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №488403 від 15.11.2020 р., відповідно до якого цього ж дня о 16 год. 40 хв. в місті Полонному по вулиці Ходякова, 116, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ21070 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився з застосуванням приладу «Драгер» 6810 в присутності двох свідків, показник становив 2,13%0, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП. (а.с. 1)
- роздруківки приладу «Драгер», результат тесту 2,13%0. Дана роздруківка містить підпис особи, що тестують, а отже ОСОБА_1 погодився з результатом приладу на місці зупинки. (а.с. 3);
- письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно яких останні засвідчили факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», показник приладу 2,13%0. Разом з тим, свідок ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях вказав на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема: хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Такі пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с. 4,5);
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Огляд проведено за допомогою приладу «Драгер» у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 результат тесту - 2,13%0;
- відеозапису який наявний в матеріалах справи та якими підтверджується, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становив 2,13%0. Жодних заперечень щодо вказаного результату не висловлював, вимогу про проведення огляду в медичному закладі не висував (а.с. 8). 
Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_6  та ОСОБА_7 (працівники поліції), кожен з них окремо, підтвердили, що 15.11.2020 року здійснювали виїзд на місце дорожньо – транспортної пригоди, а саме: вул. Ходякова в місті Полонному Хмельницької області, та запропонували водіям-учасникам ДТП пройти огляд на стан сп`яніння. Під час проходження огляду було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_6 пояснив, що 15.11.2020 р., прибувши на місце події, побачив, що вказана дорожньо – транспортна пригода сталася за участі двох автомобілів, а саме: «ВАЗ» та «Фольксваген». Зі слів потерпілого ОСОБА_8 , за кермом автомобіля «ВАЗ» був ОСОБА_1 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. 
Допитаний у судовому засіданні першої інстанції свідок  ОСОБА_8  підтвердив, що 15.11.2020 року він рухався на автомобілі марки «Фольксваген» по вул. Ходякова в місті Полонному Хмельницької області. Під час руху, порушуючи Правила дорожнього руху, на зустрічну смугу виїхав автомобіль марки «ВАЗ», за кермом якого перебував ОСОБА_1 , та допустив зіткнення з його автомобілем. Останній після ДТП намагався втекти, однак він його затримав. Працівники поліції, прибувши на місце події, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Під час проходження такого встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.
Такі пояснення свідок ОСОБА_8  підтвердив в апеляційному суді. 
Будучи допитаним апеляційним судом, свідок ОСОБА_5 підтвердив, що 15.11.2020 року був зупинений працівниками поліції. Останні запропонували бути свідком проходження огляду на стан сп`яніння одного із учасників дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася у темну пору доби за участі двох автомобілів марки «Фольксваген» та «ВАЗ». Один із водіїв повідомив, що за кермом іншого автомобіля знаходився ОСОБА_1 , якому і було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Водій ОСОБА_1 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. 
Свідок ОСОБА_4 апеляційному суду пояснив, що близько 17-18 години його зупинили працівники поліції та запропонували бути свідком при складанні адміністративного протоколу. Бачив два автомобілі марки «ВАЗ» і «Фольксваген», які потрапили у дорожньо – транспортну пригоду. Зрозумів, що автомобіль марки «ВАЗ» порушив Правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген». Під час спілкування на місці події із працівниками поліції водій ОСОБА_1 повідомив, що святкував День працівників сільського господарства, випив 200 грам горілки, сів за кермо автомобіля та їхав додому. ОСОБА_1 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Такі особи, як ОСОБА_9 та ОСОБА_10 йому не відомі. На місці події у його присутності таких не було. 
Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, взаємоузгоджуються між собою та в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до викладеного, твердження сторони захисту про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.
Що стосується пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , допитаних апеляційним судом, про те, що за кермом автомобіля марки «ВАЗ» перебував ОСОБА_9 , а не ОСОБА_1 , то їх апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі суперечать іншим дослідженим судом суб`єктивним та об`єктивним доказам. 
Доводи про те, що суд не надав оцінки клопотанню захисника про необхідність закриття провадження у даній справі апеляційний суд до уваги не бере, оскільки наведеним доказам місцевим судом була надана належна оцінка та суд прийшов до правильного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненому та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Посилання на постанови Полонського районного суду Хмельницької області від 16.10.2020 року у справі № 681/964/20 та Романівського районного суду Житомирської області у справі № 290/1218/20 апеляційний суд не враховує, оскільки такі не мають преюдиційного значення для апеляційної інстанції. 
Твердження про те, що суд притягнув ОСОБА_1 двічі за одне і те ж правопорушення є необґрунтованим, оскільки відомості про те, що останній притягувався до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відсутні. 
Так, із довідки начальника СРПП Полонського ВП вбачається, що ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 7).
Посилання на те, що ОСОБА_2  на момент означеної події не керував автомобілем ВАЗ 21070 д.н.з.  НОМЕР_1  є необґрунтованими та спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_8 , який підтвердив, що автомобіль марки «ВАЗ» за кермом якого був ОСОБА_1 , допустив зіткнення з його автомобілем марки «Фольксваген». Такі пояснення узгоджуються із поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Крім того, під час проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 жодних заперечень щодо безпідставності проведення такого огляду, оскільки він автомобілем не керував, не висловлював. 
Що стосується доводів про те, що суд без відповідних клопотань допитав свідка ОСОБА_8 , чим порушив принцип диспозитивності, то такі апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з такого. 
Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Свідок ОСОБА_8 був очевидцем події за участі ОСОБА_1 . На виконання вищевказаних вимог закону суд допитав даного свідка. Отже, принцип диспозитивності порушений не був. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Враховуючи сукупність наявних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.
З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

п о с т а н о в и в:

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Ковальчука Володимира Вікторовича – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду Федорова Н.О.