УХВАЛА  
      
05 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 523/14707/19
провадження № 61-16116св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                 Коротенка Є. В.,
 
розглянув клопотання ОСОБА_1 , подане представником - адвокатом Шевчуком Кирилом Миколайовичем, про постановлення окремої ухвали у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - ГУ ДМСУ в Одеській області), 
 
ВСТАНОВИВ :
 
У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга              ГУ ДМСУ в Одеській області на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року відкрито касаційне  провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу №  523/14707/19-ц з Суворовського районного суду м. Одеси.
 
У грудні 2020 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.
 
У січні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат                          Шевчук К. М. подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив постановити окрему ухвалу щодо ГУ ДМСУ в Одеській області.
 
Клопотання мотивоване тим, що зміст касаційної скарги ГУ ДМСУ в Одеській області, поданої на рішення Суворовського районного суду               м. Одеси від 27 листопада 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, не відповідає нормам чинного законодавства та роз`ясненням, наданим Верховним Судом, що суперечить пункту 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». 
 
Відповідно до статті 420 ЦПК України суд касаційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
 
У частині десятій статті 262 ЦПК України передбачено, що суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.
 
Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.
 
Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V Перегляд судових рішень ЦПК України.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Заявлене клопотання не свідчить про наявність підстав, за яких Верховний Суд у порядку статі 262 ЦПК України має право постановити окрему ухвалу. Тому в задоволенні клопотання про постановлення судом касаційної інстанції окремої ухвали слід відмовити.
 
Керуючись статями 260, 262 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , поданого представником - адвокатом Шевчуком Кирилом Миколайовичем, про постановлення окремої ухвали у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, відмовити.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
  Судді:	  В. С. Жданова	
	А. Ю. Зайцев	
 	Є. В. Коротенко