П О С Т А Н О В А
                                        І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
23 червня 2021року                                                                                  м. Київ
         
 Справа № 761/2069/16-ц
 Провадження: № 22-ц/824/10021/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., 
суддів Іванової І.В., Пікуль А.А.
секретар Гулієв М.Д.о,
 
 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Пилата Тараса Івановича в інтересах Акціонерного товариства «Ідея Банк»
на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року,  постановлену під головуванням судді Притули Н.Г.,
за заявою Акціонерного товариства «Ідея Банк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання
 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,  
                                                 в с т а н о в и в :
 
У вересні 2020 року АТ «Ідея Банк» звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.08.2016 року у справі №761/2069/16-ц позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк»  задоволено.Рішення набрало законної сили та на його виконання видано виконавчі листи, які банкотримав 30.12.2016 року. Веденням цієї юридичної справи займався юрисконсульт Кавецький О.Я. , який 01.11.2019 року припинив трудові відносини із банком. 22.11.2019 року матеріали даної справи були передані Пилату Т.І. , який, ознайомлюючись із ними, виявив відсутність виконавчих листів №761/2069/16-ц. За результатами повторної перевірки за участю начальника Управління примусового стягнення АТ «Ідея Банк» було складено акт про втрату документів. Ураховуючи те, що рішення суду не було виконано, стягувач просивсуд видати йому дублікати виконавчих листів №761/2069/16-ц та поновити строк на їх пред`явлення.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року заяву АТ «Ідея Банк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання залишено без задоволення.
Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Пилат Т.І. в інтересах АТ «Ідея Банк» 26 травня 2021 року  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників з відкритим доступом відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 відсутні, що свідчить про те, що  виконавчі листи до виконання не пред`являлись та відсутні на виконання у будь-якому відділі ДВС. Вказана інформація перебуває у відкритому доступі, є загально відомою, а тому не підлягає доказуванню на підставі ст. 82 ЦПК України. Також, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що  на підтвердження втрати виконавчих документів заявником було надано акт про втрату виконавчих листів від 22.11.20198 року, який є належним та допустимим доказом. І  саме втрата виконавчих документів є поважною причиною пропуску на пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 08 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності. 
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2016 року позов ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задоволено.
 Вилучено у ОСОБА_1 транспортний засіб, а саме: автомобіль MG MG 550 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та передано ПАТ «Ідея Банк» на період до його реалізації.
В рахунок погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 перед ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором №910.17437, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , станом на 21.12.2015 року в сумі 77 945,80 грн., яка складається з: 55782,14 грн основного боргу, 11860,23 грн простроченого боргу, 9821,02 грн прострочених процентів, 32,41 грн строкових процентів, 7358,93 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань (з 21.12.2014 року по 21.12.2015 року), звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль MG MG 550 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надано ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля).
 Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість по кредитному договору №910.17437 від 20.08.2012 року в розмірі 50,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 1377,10 грн.
 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 0,90 грн (а.с. 59-64).
Рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.
21.12.2016 року на адресу стягувача ПАТ«Ідея Банк»  були направлені виконавчі листи на примусове виконання зазначеного рішення, які ним були отримані 30.12.2016 року (а.с. 69-73).
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили саме про втрату виконавчихлистів та не зазначено обставин за яких він був втрачений. Також, суду не надано доказів чи пред`являлисьдо примусового виконання зазначенівиконавчілисти.Окрім того, заявник не обгрунтував поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема,виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Зазначеною нормою цивільного процесуального законодавства передбачено, що заява про видачу дубліката виконавчого документа може бути подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Така  правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі №5011-58/9614-2012, від 16 серпня 2018 року у справі № 6/275-08, від 15 серпня 2018 року у справі № 6/256, від 26 квітня 2018 року у справі № 922/6111/15 та від 21 січня 2019 року у справі №916/215/15-г).
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено. 
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Окрім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
У постанові Великої Палати Верховного Суду  від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19)наведено правовий висновок про те, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, підставою для видачі дубліката виконавчого листа є доведеність втрати оригіналу виконавчого листа, в той час як можливість відновлення пропущеного процесуального строку закон пов`язує з наявністю саме поважних причин його пропуску. 
Заявник, обґрунтовуючи втрату оригіналу виконавчого листа, зазначав, що відповідальним працівником за ведення та зберігання документів цієї справи був працівник банку Кавецький О.Я. , однак, починаючи  з 01.11.2019 року (тобто, за 4 дні до закінчення строку пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання) він припинив трудові відносини з  банком, і лише 22.11.2019 року справу було передано іншому працівникові - Пилату Т.І. та виявлено відсутність як самих виконавчих документів, так і дій, спрямованих на пред`явлення їх  до виконання. З огляд на наведене, банк об`єктивно не мав  можливості вчасно звернутись із виконавчими листами до органів ДВС для виконання рішення суду. 
Питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник пов`язує із втратою виконавчого листа, однак, наведені заявником обставини не можуть вважатись поважними причинами пропущення такого строку, оскількивтрата виконавчих документів відбулася не з вини ДВС чи поштової установи, а мав місце саме суб`єктивний фактор, зумовлений недбалістю працівників стягувача.
Будь-яких службових перевірок щодо виконання чи не виконання відповідними працівниками своїх трудових обов`язків та чи або втрати ними документів банком не проводилось, а відтак наданий заявником акт про втрату документа не може вважатись достатнім доказом втрати оригіналів виконавчих документів.
Окрім того, не виконання працівником банку своїх обов`язків не є поважною причиною чи аксіомою для відновлення прав стягувача або звільнення його від обов`язку добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов`язки під час виконання рішення суду.
Банк як стягувач, отримавши у грудні 2016 року виконавчі листи,  не виявив належної зацікавленості у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду та знехтував своїми процесуальними правами як сторони виконавчого провадження.
При цьому, слід відмітити, що про відсутність виконавчих документів стягувачу стало відомо ще у листопаді 2019 року,  однак, із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення  строку на його пред`явлення банк звернувся лише у вересні 2020 року, тобто, через 10 місяців.
Колегія суддів ураховує, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження об`єктивної неможливості банка як стягувача вчинити усі можливі дії, спрямовані на пред`явлення виконавчих документів до виконання у строки, визначені чинним законодавством України.
Доводи апеляційної скарги про те, що інформація щодо відсутності відкритих виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_5 є загальновідомою та не потребує доказуванню колегія суддів до уваги не приймає, як і посилання скаржника на висновки Верховного Суду,  висловлені у постанові від 18.04.2018 року № 268/19844/16, оскільки у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що  загальнодоступність певної інформації сама по собі не свідчить про її загальновідомість та не звільняє суд від обов`язку її дослідження. Обставини можуть бути визнані загальновідомими, якщо вони відомі широкому колу осіб (людству, населенню держави, регіону, територіальній громаді) і водночас судді. При цьому, має бути дотримано двох критеріїв, а саме: об`єктивного - відомість факту широкому колу осіб; суб`єктивного - обізнаність судді про такі обставини.
Інформація щодо перебування чи не перебування виконавчих листів про вилучення у ОСОБА_1 транспортного засобу на виконанні в органах ДВС не є загальновідомою, та не звільняє заявника від виконання передбаченого ст. 81 ЦПК України обов`язку щодо доведення обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення своїх вимог. Окрім того, згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Саме лише посилання заявника на факт непред`явлення колишнім працівником банку виконавчих листів до виконання не підтверджує такого факту.
Оскільки строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання сплив, а причини його пропуску є неповажними, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову  у задоволенні заяви АТ «Ідея Банк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання.
Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга адвоката Пилата Т.І. в інтересах АТ «Ідея Банк» підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 рокузалишенню без змін.
 
Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 375,  381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката Пилата Тараса Івановича в інтересах Акціонерного товариства «Ідея Банк» залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.   

Головуючий                                                                                             Т.О. Невідома

Судді                                                                                                         І.В. Іванова

                                                                                                              А.А. Пікуль