П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  600/358/21-а 
Головуючий у 1-й інстанції:   Лелюк Олександр Петрович  
Суддя-доповідач:  Капустинський М.М. 
31 травня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Сапальової Т.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення до Товариства з обмеженою відповідальністю  "Чернівецький промінь" про анулювання ліцензії, 
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю  "Чернівецький промінь" звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький промінь», в якому просило:
- анулювати ліцензію на мовлення НР №00657 від 19 вересня 2018 року, видану Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівецький промінь».
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю  "Чернівецький промінь" , подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що позов було підписано начальником юридичного управління Літвіщенко Г.О. На підтвердження даного факту було надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18.01.2021, в якому визначено повноваження ОСОБА_1 вчиняти від імені юридичної особи наступне: діяти в судах України без окремих доручень керівника в тому числі з правом подання, відмови, зміни позову, апеляційних, касаційних скарг, посвідчення копії). Надано рішення Національної ради № 1699 від 05.11.2015 «Про призначення начальника юридичного управління» ОСОБА_2 на посаду начальника юридичного управління.
Апелянт вважає, що Національною радою надано всі належні документи, які підтверджують право на підписання поданої ОСОБА_1 позовної заяви № 25/21 від 19.01.2021, в тому числі і посадове становище особи.
Згідно з ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Відповідно до п.3 ч.1 ст.294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 46 КАС України передбачено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.
Згідно з частинами 1 та 3 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
В свою чергу стаття 59 КАС України висуває вимоги до документів, що підтверджують повноваження представників. Так, частина перша цієї статті визначає, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що юридичні особи, суб`єкти владних повноважень беруть участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.
Водночас, дія статті 59 КАС України не поширюється на випадки самопредставництва юридичної особи. Інші норми вказаного Кодексу також не вимагають додавання до позовної заяви документів, що підтверджують повноваження відповідного керівника у випадку самопредставництва юридичної особи. Таким чином, керівник юридичної особи має право реалізовувати процесуальні права сторони без подання документів, що засвідчують його повноваження.
За правилами п.3 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Так, повертаючи позовну заяву особі, яка її подала, суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява підписана особою на прізвище ОСОБА_1 , поруч зазначено: «Уповноважена особа Позивача», однак, не вказано її посадове становище. Суд першої інстанції зазначив, що додані до позову матеріали не дають змоги встановити дійсне посадове становище особи, яка підписала позов. Так, у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по Національній раді України з питань телебачення і радіомовлення посадове становище ОСОБА_1 , як представника, не вказано, а рішення №1699 від 05 листопада 2015 року, накази від 06 листопада 2015 року №266-к та від 10 листопада 2019 року №1-к, прийняті відносно ОСОБА_1 (до 10 січня 2019 року прізвище ОСОБА_2 , не підтверджують посадове становище особи, яка підписала позов, станом на день його подання до суду 21 січня 2021 року згідно відомостей на поштовому конверті (такими, зокрема, але не виключено могли бути копія службового посвідчення, витяг з трудової книжки). При цьому в матеріалах позову відсутні і положення та посадова інструкція за посадою, яку займає особа, що підписала цей позов.
В той же час, з матеріалів справи з`ясовано, ОСОБА_1 , яка є підписантом позовної заяви на підставі наказу 06.11.2015 № 266-к «Про переведення ОСОБА_2 » ОСОБА_2 з 9 листопада 2015 року переведено та посаду начальника юридичного управління.
Наказом №1-к від 10.01.2019 «Про зміну прізвища» визначено вважати ОСОБА_2 начальника юридичного управління, з 10 січня 2019 року ОСОБА_1 (підстава заява ОСОБА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 02.01.2019).
Водночас, з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18.01.2021, слідує, що ОСОБА_1 уповноважена вчиняти від імені юридичної особи наступне: діяти в судах України без окремих доручень керівника в тому числі з правом подання, відмови, зміни позову, апеляційних, касаційних скарг, посвідчення копії), а тому остання мала право від імені вказаної юридичної особи звертатися в її інтересах до суду.
Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 травня 2020 року у справі №620/2755/19.
Крім того, відповідно до частини першої статті 10 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на яку посилається суд першої інстанції, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2020 року у справі №340/998/20 вказав, що у разі сумнівів щодо наявності у особи, що підписала заяву (скаргу) повноважень на вчинення таких дій в порядку самопредставництва юридичної особи, суд може скористатися відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В той же час, Верховний Суд у даній постанові зазначив, що у разі неусунення таких сумнівів суд може запропонувати заявнику (скаржнику) надати додаткові документи на підтвердження таких повноважень у порядку, встановленому статтею 169 КАС України.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 620/3536/18 у подібних правовідносинах, де зауважено, що в силу статей 167, 169 КАС України у разі виникнення у суду сумнівів щодо повноважень особи, що подає позовну заяву, суд першої інстанції не був позбавлений можливості залишити позов без руху та надати позивачу строк для надання відповідних доказів.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 грудня 2019 року (справа №826/5500/18) висловила думку, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
Поряд з цим, Верховний Суд у постанові 31 січня 2020 року справі №620/1491/19 наголосив на тому, що повернення заяв (скарг) за наявності у суду процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи відповідних повноважень під час розгляду справи (скарги) містить ознаки зайвого формалізму та ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень, особливо у термінових адміністративних справах (§ 2 глави 11 розділу ІІ вказаного Кодексу).
Викладені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги відповідно до п.3 ч.4 ст.169 КАС України.
За правилами частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання та є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення задовольнити.
Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецький промінь" про анулювання ліцензії скасувати.
Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

.

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Смілянець Е. С.    Сапальова Т.В.