ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/8417/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Волкової К.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро
апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2  
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року 
у справі №160/8417/20 
за позовом   ОСОБА_1 , ОСОБА_2  
до  Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області     
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 

ВСТАНОВИВ:
22 липня 2020 р.    ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з адміністративним позовом до   Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області   в якому просили  визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення  від 28.04.2020 № 66101-5240-0464, № 66101-5240-0464/1, №66109-5240-0464, № 66109-5240-0464/1 про нарахування податку на землю. 
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю нарахування плати за землю, оскільки на момент прийняття спірних податкових повідомлень –рішень  документація на землю, яка є у користуванні  позивачів, ще не розроблена та не зареєстрована належним чином, а отже позивачі не можуть вважатись належними користувачами та не повинні платити відповідний податок.
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 р. у справі № 160/8417/20 адміністративний позов    ОСОБА_1 , ОСОБА_2  до  Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.04.2020 № 66101-5240-0464, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок за 2020 рік, в частині нарахування податкового зобов`язання у розмірі 17111,70 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.04.2020 № 66101-5240-0464/1, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок: за 2018 рік в частині нарахування податкового зобов`язання у розмірі 22113,14 грн та за 2019 рік в частині нарахування податкового зобов`язання у розмірі 7080,71 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.04.2020 № 66109-5240-0464, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок за 2020 рік в частині нарахування податкового зобов`язання у розмірі 17111,70 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.04.2020 № 66109-5240-0464/1, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок: за 2018 рік в частині нарахування податкового зобов`язання у розмірі 6839,80 грн та за 2019 рік в частині нарахування податкового зобов`язання у розмірі 7080,71 грн.
Судом встановлено, що позивачами отримано право власності на нерухоме майно у 2016 та 2018 роках, після чого останні звернулись до Дніпровської міської ради для отримання дозволу на розроблення проектної документації земельних  ділянок, на якій  нерухомість знаходилась. Станом на момент подання позову землевпорядна документація знаходилась в розробці. Контролюючим органом прийнято спірні рішення про нарахування земельного податку за 2018-2020 роки. Розглянувши справу суд дійшов висновку, що у заявленому спорі позивачі є власниками нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, яка фактично використовується, отже, незважаючи на те, що позивачі не зареєстрували право власності чи користування земельною ділянкою під належними їм на праві власності будівлями та спорудами, обов`язок зі сплати земельного податку виник у позивачів з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. 
В той же час, суд встановив, що  контролюючим органом не вірно здійснено нарахування податкового зобов`язання, оскільки не прийнято до уваги, що частина нерухомого майна, та відповідно пропорційна земельна ділянка під ним не належить позивачам на праві приватної власності, а отже не вірним є нарахування  земельного податку на всю земельну ділянку. Наведене обумовило часткове задоволення позовних вимог та скасування ППР в частині нарахування плати за частину ділянки, що не належить позивачам. 
Контролюючим  органом  зазначене рішення не оскаржено.
Позивачі не  погодились  із   зазначеним рішенням суду. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, згідно якої особи, які подають апеляційну скаргу просять скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 р. у справі № 160/8417/20, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважають, що суд не врахував, що позивачі не є власниками земельної ділянки доки не здійснено належне оформлення документів та право власності на земельну ділянку не зареєстровано нележаним чином. В доводах апеляційної скарги  зазначають, що користувачем земельної ділянки за кадастровим номером  1210100000:04:244:0062 є ТОВ «Авто Хаус Дніпро»  ЄДРПОУ 41170647.  Також  скаржники стверджують, що саме з 31.05.2017 року   втратили право  власності на нерухоме  майно, яке розташоване  на земельній ділянці   з кадастровим номером  1210100000:04:244:0062 та не є суб`єктами  по сплаті  земельного податку  за користування зазначеної  ділянки.
Представниками сторін у суді апеляційної інстанції  правові позиції  по справі підтримано, надано пояснення та заперечення на доводи апеляційної скарги, представник   позивачів  в справу додатково надав  акт перевірки, який на його думку  підтверджує позицію  заявників апеляційної скарги.   
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення  представників сторін,  колегія суддів не вбачає підстав  для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом встановлено та матеріалами  справи підтверджується, що  згідно технічного паспорту на виробничий будинок виробнича база АДРЕСА_1 , виготовленого 01.07.2015 на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровське виробничо-комерційне підприємство міського об`єднання ветеранів Афганістану», згідно примітки земельна ділянка нанесена кресленням згідно із фактичним користуванням:
- А-2 - адміністративно-побутовий корпус, Б-1 - бокси, Л-1 - адміністративно-побутовий корпус, В - трансформаторна підстанція, Г - туалет, Д - будівля техобслуговування, Є - будівля техобслуговування, Ж - будівля техобслуговування, К - будівля техобслуговування, № 1-6 споруди, І-ІІІ - замощення, розташовані на земельній ділянці загальною площею 13190.
14.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровське виробничо-комерційне підприємство міського об`єднання ветеранів Афганістану» (продавець) та ОСОБА_2  і ОСОБА_5 (покупці) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого:  
- продавець передає у власність, а покупці приймаються у власність в рівних частках кожна, тобто по 1/2 частці, належній продавцю на праві приватної власності об`єкт нерухомого майна, який відповідно до правовстановлюючих документів значиться як: виробничо-господарська база, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- згідно правовстановлюючих документів нерухоме майно, яке відчужується за цим договором має наступний опис: адміністративно-побутовий корпус літ.А-2 загальною площею 760,5 кв.м, ремонтні бокси літ.Б-1 загальною площею 616,1 кв.м., адміністративно-побутовий корпус літ.Л-1 загальною площею 791 кв.м, туалет літ.Г;
- об`єкт нерухомого майна, що відчужується за цим договором, знаходиться на земельній ділянці площею 1,3190 га, кадастрові номери 1210100000:04:244:0033 та 1210100000:04:244:0062, яка станом на дату підписання цього договору у власність або користування подавцю не передавалась.
Згідно напису на договорі від 14.12.2006: 21.05.2017 за договором купівлі-продажу, посвідченим ПН ДМНО Несеном В.А. за реєстровим № 722 18/100, які належні ОСОБА_2 та 18/100, які належні ОСОБА_5 , передані у власність ТОВ «Автохаус».  
21.05.2017 між ОСОБА_2  та ОСОБА_5 (продавці) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Хаус Дніпро», ЄДРПОУ 41170647 (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого покупцю передано у власність 36/100 часток виробничо-господарської бази, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .:
- складається з: літ.Л-2 адміністративно-побутовий корпус загальною площею 791 кв.м та споруди № 1-7;
- зазначене майно розташовано на земельних ділянках площею 1,3190 га, кадастрові номери 1210100000:04:244:0033 та 1210100000:04:244:0062.
Розпорядженням міського голови від 27.11.2017 № 1570/р, відповідно до заяви ТОВ «Авто Хаус Дніпро», присвоєно адміністративно-побутовому корпусу по АДРЕСА_1  адресу   АДРЕСА_2   (колишня адреса – АДРЕСА_2 ).  
20.09.2018 між ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_4  (обдарована) укладено договір дарування нерухового майна, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО за реєстровим № 3516, відповідно до якого:
- дарувальник передала у власність обдаровуваної у власність 1/2 частку нежитлових будівель та споруд виробничо-господарської бази, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлові будівлі та споруди виробничо-господарської бази, в цілому складаються з: літ.А-2 - адміністративно-побутовий корпус, загальною площею 760,5 кв.м; під. А-2 - погріб, сходи літ.а; літ.Б-1 - ремонтні бокси, загальною площею 616,1 кв.м., літ.В - трансформаторна підстанція (тимчасова); літ.Г - туалет; поз. №2-6, І-ІІІ - споруди, замощення.
Згідно технічного паспорту на виробничий будинок виробничо-господарча база по АДРЕСА_2  , виготовленого 22.11.2018 на замовлення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 :
нежитлові будівлі та споруди: літ.А-2 - адміністративно-побутовий корпус, літ.Б-1 - ремонтні бокси, літ.В - трансформаторна підстанція (тимчасова), літ.Г - туалет, Д , Е, Ж - навіси, № 2-6 споруди, І-ІІІ - замощення,
- розташовані на земельній ділянці загальною площею 10342.
11.12.2019 складено акт № 278 перевірки дотримання вимог земельного законодавства, проведеної робочою групою виконавчого комітету Індустріальної районної у місті ради  .
Відділ у м. Дніпро ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області надав інформацію листом від 12.03.2020 року № 8-4-0.38-317/107-20 на запит контролюючого органу від 28.01.2020 № 9683/10/04-36-52-40, направлений в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 № 1066, згідно із якою:
- згідно даних Державного земельного кадастру, наразі, цільове призначення земельної ділянки за кадастровим номером 1210100000:04:244:0062, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, згідно Українського класифікатора цільового призначення землі (УКЦВЗ) 1.11.2 (оптової торгівлі та складського господарства);
- нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 1210100000:04:244:0062, згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» від 25.11.2016 № 489, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 за № 1647/29777, становить (а.с.81):
-  коефіцієнти: Км2 - 1,75; Км3 - 1,19;
-  за 2018 рік, станом на 01.07.2018, Кф - 2: 2602290,93 грн;
-  за 2018 рік, станом на 01.01.2019, КФ - 3: 3903436,40 грн;
-  за 2019 рік, Кф - 3: 3903436,40 грн;
-  за 2020 рік, Кф - 3: 3903436,40 грн.
20.05.2020 рішенням Дніпровської міської ради № 83/57 ОСОБА_4 та   ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню нежитлових будівель та споруд виробничо-господарської бази по   АДРЕСА_2 . 
Згідно пояснювальної записки, земельна ділянка по фактичному розміщенню нежитлових будівель та споруд виробничо-господарської бази по АДРЕСА_1 , проектується до відведення земельної ділянки площею 0,9450 га. Таким чином, обов`язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.
Судом першої інстанції  на підставі встановлених обставин,  аналізу наданих первинних документів   щодо  нерухомого майна, що є у володінні  позивачів, проведено власний розрахунок,  з яким погодився контролюючий орган, щодо вірного обрахунку   земельного  податку  по фактичному володінню   ОСОБА_4  та   ОСОБА_6  земельної ділянки, що перебуває у спільному користуванні  та частково задовольнив  позовні вимоги.
Враховуючи доводи апеляційної скарги  на рішення суду першої інстанції,  суть яких зводиться  до аргументів щодо  помилкового твердження як суду так і контролюючого органу що у спільному користуванні позивачів знаходиться земельна ділянка  площею  9450 кв.м., судова колегія  вважає помилковою  таку позицію  заявників апеляційної скарги і  вважає,  що рішення суду не підлягає скасуванню.
Згідно із статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, врегульовано  статтею 120 ЗК України та статтею 377 ЦК України, встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.
За правилами пункту 286.1 статі 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. При цьому власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році (пункт 287.1 статті 287 ПК України). 
У заявленому спорі позивачі є власниками нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, яка фактично використовується, отже, незважаючи на те, що позивачі не зареєстрували право власності чи користування земельною ділянкою під належними їм на праві власності будівлями та спорудами, обов`язок зі сплати земельного податку виник у позивачів з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Суд апеляційної інстанції зазначає,   що  долучений  представником   позивачів до матеріалів справи акт обстеження земельної ділянки від 03.02.2021 р. також встановлює, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 використовують  земельну ділянку   по АДРЕСА_1  загальною площею  0.945 га. в межах охоронних  зон інженерних комунікацій по фактичному  розташуванню  нежитлових  будівель та споруд  виробничо-господарської бази  за відсутності відповідного рішення   органу місцевого  самоврядування  про її передачу у власність  або надання у користування. Зазначене фактично спростовує  доводи  заявника апеляційної скарги, а з урахуванням того, що у разі отримання у власність нерухомості особа одночасно набуває права користувача земельної ділянки, на якій розміщені об`єкти нерухомості,   позивачі є платниками земельного податку, і підстав для скасування   законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції, не існує.
В межах  доводів апеляційної скарги, підстав для скасування рішення суду, та застосування ст. 317 КАС України,  не встановлено. 
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   та ОСОБА_2  на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  24 листопада 2020 р. у справі № 160/8417/20 - залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  24 листопада 2020 р. у справі № 160/8417/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко