ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1158/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/195/21 Категорія: 304020000 	Суходольський О. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       22 червня 2021 року                                                                м. Черкаси:
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Сіренко Ю.В., Гончар Н.І.	
секретар 	Попова М.В.	

учасники справи:
позивач (скаржник) – КС «Кредит-Агро»,
відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12.14.2021 (повний текст складено 12.14.2021, суддя в суді першої інстанції Суходольський О.М.) у цивільній справі за позовом кредитної спілки «Кредит-Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними,

в с т а н о в и в :

у січні 2021 року КС «Кредит-Агро» звернулася до суду з позовом, яким просила визнати недійсними з моменту укладення договори дарування комплексу за адресою АДРЕСА_1 , земельної ділянки, площею 0,1265 га, за вказаною адресою, цільове призначення – землі комерційного використання, земельної ділянки, площею 0,046 га, за вказаною адресою, цільове призначення – під розміщення існуючого комплексу (перукарні та магазину-кафетерію), земельної ділянки, площею 0,046 га, за вказаною адресою, цільове призначення – під розміщення існуючого комплексу (перукарні та магазину-кафетерію), укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчені 06.11.2018 приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І.
В обґрунтування вказано на те, що відповідач ОСОБА_1 є членом КС «Кредит-Агро». Членами кредитної спілки є також його дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 . Загальна заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем по всіх кредитних договорах на даний час становить 560263,76 грн., ОСОБА_3 - має заборгованість на суму понад 560000,00 грн., а ОСОБА_2 - на суму понад 460000,00 грн. Після отримання кредитних коштів ОСОБА_1 став уникати спілкування з представниками КС «Кредит-Агро», у жовтні 2018 року за власним рішенням припинив підприємницьку діяльність, свої боргові зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим КС «Кредит-Агро» зверталась до суду з позовами про примусове стягнення заборгованості, про що є відповідні судові рішення, які набрали чинності.
20.08.2020 позивачу стало відомо, що 06.11.2018 були укладені чотири договори дарування нерухомого майна відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . Позивач вважає, що ці договори вчинено фіктивно, без наміру створити реальні правові наслідки, виключно з метою унеможливлення в майбутньому стягнення з ОСОБА_1 боргових зобов`язань за рахунок належного йому майна, що обумовило звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12.14.2021 позов у справі залишено без задоволення. Суд вказав, що позивач не довів свої позовні вимоги та не надав доказів, які б свідчили про фіктивність укладених договорів та необхідність визнання їх недійсними.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 11.05.2021 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, просить рішення суду скасувати та новим рішенням задовольнити позовні вимоги у справі. Вказує, що за правовим висновком ВП ВС від 03.07.2019 у справі №369/11268/16-ц договір дарування майна, укладений із своїм родичем, за наявності непогашеної заборгованості, має ознаки фіктивного, адже дійсною його метою є усунення можливості у кредитора задовольнити вимоги до боржника за рахунок такого майна, чого суд першої інстанції при вирішенні спору у справі не врахував. 

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 є членом КС «Кредит-Агро». Загальна заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем по всіх кредитних договорах на даний час становить 560263,76 грн. 
ОСОБА_1 свої боргові зобов`язання перед КС «Кредит-Агро» не виконав, у зв`язку з чим КС «Кредит-Агро» зверталась до суду з позовами про примусове стягнення заборгованості, про що є судові рішення, наявні у матеріалах справи.
Так рішенням Черкаського районного суду від 28.03.2019 у справі №707/70/19 з ОСОБА_1 на користь КС «Кредит-Агро» стягнуто 96711,16 грн. кредитної заборгованості.
Рішенням Черкаського районного суду від 29.10.2019 у справі №707/82/19 з ОСОБА_1 на користь КС «Кредит-Агро» стягнуто 31035,20 грн. кредитної заборгованості.
Рішенням Черкаського районного суду від 28.03.2019 у справі №707/2971/19 з ОСОБА_1 на користь КС «Кредит-Агро» стягнуто 432517,40 грн. кредитної заборгованості.
Зазначені судові рішення про стягнення з відповідача кредитної заборгованості набрали законної сили.
Згідно ч.2 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у, зокрема, цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
27.08.2020 представник КС «Кредит-Агро» отримав довідку №221731713, відповідно до якої комплекс нежитлових будівель та три супутні земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 на підставі договорів дарування від 06.11.2018, посвідчених приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І. (оспорювані в цій справі), перейшли від ОСОБА_1 у власність до його доньки ОСОБА_2 , яка у свою чергу, за актами прийому-передачі від 24.04.2019 передала їх у статутний фонд створеного нею ТОВ «КБР».
На даний час власником вищевказаного нерухомого майна є саме ТОВ «КБР», що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер інформаційної довідки 221731713 від 27.08.2020, що міститься на а.с.15-41.
Позивач у справі вважає, що спірні договори дарування є фіктивними, в силу чого мають бути визнані недійсними, оскільки їх сторони не мали на меті створення відповідних правових наслідків, обумовлених такими договорами, а насправді хотіли унеможливити звернення стягнення на майно ОСОБА_1 для погашення його кредитної заборгованості перед КС «Кредит-Агро», яку стягнуто рішеннями судів, що набрали законної сили.
Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно ч.1 ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно зі статтею 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.
Звертаючись до суду з позовом у цій справі, позивач посилався на те, що оспорювані правочини (договори дарування) вчинені відповідачем без наміру створення правових наслідків, а з метою уникнення стягнення коштів за рішенням суду у спосіб звернення стягнення на майно відповідачів, яке за оспорюваними договорами було відчужене іншій особі.
При цьому згідно ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач: ч.2 ст.51 ЦПК України - якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
У даній справі встановлено, що на даний момент власником нерухомого майна, право власності на яке є предметом врегулювання спірних договорів дарування, є ТОВ «КБР», яке не брало участі у справі в якості відповідача та до якого ніяких вимог не пред`явлено, попри те, що предметом судового розгляду є питання, щодо правомірності підстав права власності на майно, яке наявне у цього товариства. 
В апеляційного суду немає повноважень залучити особу в якості співвідповідача на стадії апеляційного перегляду судового рішення, що суперечило б вимогам ч.6 ст.367 ЦПК України про те, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, зокрема, не були заявлені до певної особи.
За змістом ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є передусім ефективний захист судом порушених прав, свобод та законних інтересів осіб, що звертаються за судовим захистом.
За таких обставин позовні вимоги у справі, незалежно від обґрунтованості доводів позивача щодо фіктивності спірних договорів дарування та визнання їх недійсними, задоволені бути не можуть, адже не забезпечать ефективний спосіб захисту прав позивача у зв`язку з неможливістю вирішення питання про правомірність підстав виникнення права власності на нерухоме майно, передане у власність за спірними договорами, особі, яка не є учасником судового розгляду. 
Задоволення судом заявлених позовних вимог жодним чином не відновить порушеного права позивача, який має намір за рахунок повернення ОСОБА_1 спірного майна задоволити свої вимоги кредитора, оскільки наразі це майно перебуває у власності іншої особи, питання правомірності набуття сказаного нерухомого майна позивачем жодним чином не оспорюється . 
Щоб забезпечити ефективний захист прав позивача у цій справі він має звернутися з відповідними позовними вимогами, заявленими до всіх належних відповідачів.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Отже рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12.14.2021 у даній справі слід змінити у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови апеляційного суду.
На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із залишенням без задоволення позовних вимог у справі судові витрати позивача по сплаті судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції слід залишити за скаржником.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – задовольнити частково. 
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12.14.2021 у цивільній справі за позовом кредитної спілки «Кредит-Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними – змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови апеляційного суду.
В решті рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12.14.2021 в цій справі – залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за перегляд цієї справи в апеляційному суді – залишити за скаржником.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 23.06.2021. 

Суддя-доповідач                 

       Судді