УХВАЛА

19 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/5486/20
адміністративне провадження № К/9901/16884/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Бучик А.Ю., Стрелець Т.Г.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12  листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02  квітня 2021 року по справі №  380/5486/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, а саме нехтування при розрахунку належної позивачу пенсії документами, що підтверджують його працю на ВО «Львівхімсільмаш»;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії відповідно до поданих ним документів, включаючи документи, що підтверджують його працю і розмір заробітної плати на ВО «Львівхімсільмаш», ВО ім. Леніна та ДП «Львівський державний завод ЛОРТА»;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії відповідно до чинного законодавства України у зв`язку із збільшенням стажу його роботи, оскільки він продовжує працювати, виходячи із розмірів стажу праці та заробітної плати відповідно до поданих позивачем до Пенсійного фонду документів;
- зобов`язати відповідача виплатити позивачу безпідставно утримані кошти (різницю між належним позивачу і фактично виплаченим розмірами пенсії) за період з лютого 2018 року по час фактичної виплати, що на липень 2020 року складає 74760 грн;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок безпідставно утриманих коштів (різницю між належним позивачу і фактично виплаченим розмірами пенсії) у зв`язку з індексацією грошових доходів населення за період з лютого 2018 року по липень 2020 року та виплатити позивачу відповідні кошти у сумі 5601,70 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року, адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування при розрахунку належної ОСОБА_1 пенсії заробітної плати, отриманої у ВО «Львівхімсільгоспмаш», ВО ім. Леніна та ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА»», на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 145 від 26.12.2017, виданої Публічним акціонерним товариством «Завод «Львівсільмаш»»; довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 61 від 07.02.2019, виданої Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА»»; архівних довідок №  2562/у-2 від 15.01.2018 та №  17/у-2 від 28.01.2019, виданих Державним архівом Львівської області;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №  145 від 26.12.2017, виданої Публічним акціонерним товариством «Завод «Львівсільмаш»»; довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №  61 від 07.02.2019, виданої Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА»»; архівних довідок №  2562/у-2 від 15.01.2018 та №  17/у-2 від 28.01.2019, виданих Державним архівом Львівської області;
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився із судовими рішеннями, ухваленими судами першої та апеляційної інстанцій у вказаній справі та звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій проситьскасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 в частині задоволення позовних вимог та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2021, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Предметом оскарження в зазначеній справі є бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку пенсійних виплат.
Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження у справі, дослідила додані до скарги матеріали і дійшла висновку про наступне.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Таким чином, справа в силу пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув в порядку спрощеного позовного провадження.
Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Обґрунтовані посилання на наявність обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України в касаційній скарзі відсутні.
В частині наведених у касаційній скарзі обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції скарга містить лише детально викладені фактичні обставини справи та підстави непогодження з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів. 
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12  листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02  квітня 2021 року по справі №  380/5486/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                            Л.В. Тацій
Суддя                                                                                А.Ю. Бучик
Суддя                                                                                Т.Г. Стрелець