Справа № 409/334/20 
Провадження № 22-ц/810/354/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Лозко Ю.П. 
суддів: Луганської В.М., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання – Сінько А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 22 березня 2021 року постановлену судом у складі судді Чернік А.П. того ж суду
про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_2 
відповідач – ОСОБА_1 

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив виключити запис про його батьківство з актового запису про народження дитини, свідоцтво серії НОМЕР_1 , де у графі «батько» вказано його прізвище, ім`я та по батькові.
11 серпня 2020 року ОСОБА_2 подано клопотання про призначення у справі судової медико-генетичної експертизи, проведення якої просив доручити експертам комунального закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпровської обласної Ради (49005, м. Дніпро, площа Соборна, 14); відібрання біологічних зразків – доручити комунальному закладу «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» (61057, м. Харків, вул. Дмитрівська, 14). На вирішення експертизи поставити питання: чи є він батьком дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 22 березня 2021 рокуклопотання позивача про призначення судової медико-генетичної експертизи по цивільній справі № 409/334/20 задоволено.
Суд призначив у цивільній справі № 409/334/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 судову медико-генетичну експертизу, на вирішення якої поставив питання: 
- «Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Морозівка Міловського району Луганської області, біологічним батьком дитини – ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Луганськ Луганської області, Україна?». 
Проведення експертизи суд доручив експертам комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної Ради (49005, м.Дніпро, площа Соборна, 14).
Відібрання біологічних зразків у дитини – ОСОБА_3 , її матері - ОСОБА_1 та її батька – ОСОБА_2 суд доручив комунальному закладу « Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» (61052, м. Харків, вул. Дмитрівська,14).
Оплату за проведення експертизи судом покладено на ОСОБА_2 .
Зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з`явитись у визначений експертами день та час для відібрання біологічних зразків і проведення експертного дослідження, а також зобов`язано ОСОБА_1 , забезпечити явку в експертну установу дитини, ОСОБА_3 .
Сторонам роз`яснено наслідки ухилення учасника справи від участі в експертизі передбачені статтею 109 ЦПК України. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції відповідачка ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушенням судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 22 березня 2021 рокута справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
За доводами апеляційної скарги, судове засідання і розгляд вказаного клопотання позивача про призначення експертизи проведено без її участі, за умови наданих документів на підтвердження неможливості взяти участь у судовому засіданні 22 березня 2021 року в зв`язку з хворобою та перебування на стаціонарному лікуванні з приводу перенесеної інфекції Сovid-19; судом першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 103 ЦПК України обрано експерта без думки скаржниці; оскаржувану ухвалу постановлено судом передчасно, без з`ясування і врахування всіх обставин справи, порушено принцип змагальності сторін.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач посилаючись на законність оскаржуваної ухвали та необґрунтованість доводів скарги, просить залишити без змін ухвалу суду від 22 березня 2021 року, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 , який заперечував проти апеляційної скарги відповідачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Відповідно до ч. ч 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржувана ухвала вказаним вимогам не відповідає, виходячи з такого.
Як вбачається із матеріалів справи, розгляд клопотання позивача про призначення судової медико-генетичної експертизи провадився судом 22 березня 2021 року і без участі відповідачки ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Згідно з частинами 3-5 вказаної статті при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
22 березня 2021 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку із знаходженням на стаціонарному лікуванні, на підтвердження чого надала відповідні медичні документи, з яких вбачається, що вона з 15 березня 2021 року перебуває на стаціонарному лікуванні.
Як вбачається з журналу судового засідання від 22 березня 2021 року, ( а.с.101) судом визнано причини неявки відповідачки ОСОБА_1 неповажними та в задоволенні вказаного клопотання відмовлено.
Колегія суддів вважає, що розгляд судом вказаного клопотання за відсутності з поважних причин відповідачки ОСОБА_1 , призвело до порушення її процесуальних прав передбачених ст. 43 ЦПК України, скаржниця була позбавлена права висловити свою думку щодо заявленого клопотання та надати свої заперечення, обрати експерта чи експертну установу, оскільки за відсутності згоди сторін щодо конкретної експертної установи, суд мав визначити строк для узгодження такої установи сторонами, і лише у разі недосягнення згоди, визначити її самостійно.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про порушення судом вимог частини 3 статті 103 ЦПК України та права скаржниці на участь у судовому засіданні.
Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є такою, що винесена передчасно та з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справа направленню до того ж суду для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 22 березня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Дата складення повної постанови – 24 травня 2021 року.

Головуючий                                                                                            Ю.П. Лозко

Судді:                 В.М. Луганська 

              М.В. Назарова