П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/20777/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Шимонович Р.М. 
          Суддя-доповідач:  Полотнянко Ю.П. 

20 травня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Драчук Т. О. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області  на  рішення   Житомирського окружного адміністративного суду  від  20 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про  визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, викладену у листі від 30.09.2020 №16982-16964/Р-02/8-0600/20, щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2017 року з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1, 35%, відповідно до статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" в редакції, що діяла на момент призначення пенсії та провести виплату недоплаченої суми пенсії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 1  ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійного забезпечення".
03.09.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
Листом від 30.09.2020 №16982-16964/Р-02/8-0600/20 відповідач повідомив позивача про те, що правових підстав для застосування для розрахунку пенсії величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% немає.
Позивач, вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправними, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, зменшивши оцінку одного року страхового стажу з 1,35% до 1%, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України, без дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України.
Суд першої інстанції зазначив, що нормами Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", якими внесено зміни в частині перерахування з 01.10.2017 пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, не визначено його зворотну дії в часі, а тому відповідачем протиправно було зменшено оцінку одного року страхового стажу з 1,35% до 1%.
Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-ІV від 09 березня 2003 року (далі - Закон № 1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті10 Закону №1058-ІV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону №1058-ІV, якою визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017.
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за відповідною формулою. 
За змістом частини 1 статті 25 Закону №1058-ІV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми також за відповідною формулою. За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Отже, пенсія за віком є пенсійною виплатою, яку отримує особа за умови досягнення певного встановленого віку та наявності передбаченого страхового стажу, що розраховується відповідно до встановленої законодавством формули.
11.10.2017 набув чинності закон України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", відповідно якого розділ XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV доповнений пунктами з 4-3 по 4-7.
Частиною 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01.12.2017 законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.
Відповідно до п. 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.  Отже, у разі перерахунку призначених пенсій застосовується величина оцінки одного року страхового стажу - 1%, а у разі призначення пенсії застосовується величина 1,35%.
Позивачу вперше була призначена пенсія за віком з 29.07.2008 на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим підлягала перерахунку з 01.10.2017 з урахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
З урахуванням наведеного, посилання позивача на пункт 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV є безпідставним, оскільки положення цього пункту застосовуються лише при призначенні пенсії з 01.10.2017 по 31.12.2017.
Суд також приймає до уваги доводи апелянта, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.
Перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.10.2017, тобто з дати набрання чинності пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, що виключає зворотну дію закону в часі.
Ці норми не було визнано неконституційними, а отже у відповідача були відсутні підстави не застосовувати їх при перерахунку пенсії позивачу.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідач діяв межах, на підставах та у спосіб встановлений чинним законодавством та правомірно здійснив перерахунок належної позивачу пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% , а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 по справі №822/3781/17, від 12.11.2020 по справі № 260/401/19, від 27.04.2021 по справі №200/2266/19-а.
Виходячи з наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а тому апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити  повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Драчук Т. О.