break-word'> 

Ухвала
Іменем України
 
27 квітня 2021 року
м. Київ

справа № 522/4788/18 
провадження № 51-2107ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого  ОСОБА_4 ? адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 січня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
 
встановив:
 
У касаційній скарзі, як убачається з її змісту, захисник порушує питання про перегляд судового рішення у касаційному порядку.
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.
 
Верховний Суд звертає увагу, що, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при ухваленні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
 
При цьому, слід враховувати, що,  відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
 
В той же час, захисник посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Що є окремою підставою для зміни судового рішення передбаченою п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.
 
Статтею 414 КПК визначено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визначається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.    
 
В чому явна несправедливість покарання, захисник не вказує. Він робить висновок про суворість призначеного покарання, при цьому, не обґрунтовує в чому саме полягає явна несправедливість такого покарання.
 
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
 
Крім цього, не додано копій касаційної скарги, за зафіксовано актом від 23 квітня 2021 року № 264.
 
Також не конкретизовано істотних порушень КПК під час апеляційного розгляду без обвинуваченого, з врахуванням того, що апеляційний суд вказав про те, що у судове засідання апеляційного суду, будучи належним чином повідомленим, вдруге не з`явився засуджений. При цьому, адвокат ОСОБА_6 , діючий в його інтересах, повідомив, що ОСОБА_4 хворіє, однак будь-яких на то підтверджуючих документів не надав, заяв про бажання приймати участь в судовому засіданні апеляційного суду не подавав, у зв`язку із чим, з огляду на те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища, апеляційний суд вважав за можливе провести судове засідання без участі обвинуваченого.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у  касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
 
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу засудженого без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
 
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Суд,
 
постановив:
 
Касаційну скаргу захисника засудженого  ОСОБА_4 ? адвоката ОСОБА_5  на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 січня 2021 року щодо ОСОБА_4 , залишити без руху та надати скаржнику сім днів для усунення виявлених недоліків – з дня отримання ухвали.
 
У разі невиконання зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
ОСОБА_1                           ОСОБА_2                     ОСОБА_3