22-ц/804/1250/21 
                                                                                263/17740/19 
                                               
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М             У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року                                                                                                 місто Маріуполь

   справа № 263/17740/19
   провадження № 22-ц/804/1250/21   
      
                  Донецький апеляційний суд у складі: 
  
                           судді-доповідача                                      Пономарьової О.М.,
                           суддів                                                        Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.,

сторони:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 

розглянув за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Шевченко О.А. від 22 січня 2021 року, дата складання повного тексту рішення 26 січня 2021 року,
в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
02 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 з ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та просив відкликати виконавчий лист №2/263/1416/2015, виданий Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 аліментів у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позовна заява мотивована тим, що 30 грудня 2011 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, від якого вони мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
02 лютого 2015 року шлюб між сторонами у справі розірвано, донька проживає з відповідачкою. 
22 червня 2015 року за рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 31 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.
Окрім доньки позивач має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився від шлюбу з ОСОБА_5 . 
Шлюб між ОСОБА_5 та позивачем розірвано 24 березня 2011 року. 
17 вересня 2019 року рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з позивача на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 17 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. 
На момент звернення до суду позивач проходить військову службу старшим солдатом та перебуває на грошовому забезпеченні в Донецькому обласному військовому комісаріаті.
Позивач вважає, що його матеріальний стан значно змінився після винесення 17 вересня 2019 року рішення Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання їх сина ОСОБА_4 , оскільки з нього стягується в сукупності на двох дітей більше 1/3 частини всіх видів заробітку, через це він не має можливості забезпечувати себе та свою сім`ю в повній мірі, оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі, зароблених коштів йому не вистачає на оплату комунальних послуг, забезпечення його сім`ї та надання матеріальної підтримки батькам. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 січня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено.
Змінено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 травня 2015 року у справі 263/3616/15-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/6 частину усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що позивачем доведено зміни матеріального стану, оскільки з останнього за рішеннями суду стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання ОСОБА_3 у розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, на утриманні позивача перебуває його малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та проживає разом з позивачем. 
Суд взяв до уваги розрахунок Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі, з якого вбачається, що з позивача за виконавчими листами стягується у сукупності 42% від його доходів, що не відповідає положенням ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
19 лютого 2021 року відповідачем ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Відповідач зазначає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини від іншого шлюбу та стягнення з нього аліментів на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2019 року не може бути визнана безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, що сплачуються на утримання іншої дитини, оскільки, доказів свого майнового стану, розміру доходів позивачем до суду не надано.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.
Рух справи у суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 березня 2021 року визначений склад суду: ОСОБА_7 (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Ткаченко Т.Б.
Ухвалою апеляційного суду від 01 квітня 2021 року апеляційна скарга залишена без руху, заявнику запропоновано сплатити судовий збір у сумі 1 152 грн 60 коп.
Ухвалою апеляційного суду від 09 квітня 2021 року апеляційна скарга повторно залишена без руху, відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та запропоновано сплатити 1 152 грн 60 коп.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Мальцева Є.Є.
Ухвалою апеляційного суду від 27 квітня 2021 року у справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Барков В.М., Мальцева Є.Є.
Ухвалою апеляційного суду від 11 травня 2021 року у справі закінчено проведення підготовчих дій та призначено до розгляду за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_1 , згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 08 жовтня 2013 року, актовий запис №1100.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 лютого 2015 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 розірвано.
З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за виконавчим листом №2/263/1416/2015, виданим 22 червня 2015 року, відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 травня 2015 року у справі 263/3616/15-ц, стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частин усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2015 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 26 квітня 2018 року, ВП №56280368.
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на дитину ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 липня 2019 року.
Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 14 квітня 2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_9 14 квітня 2020 року уклали шлюб, актовий запис №106.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 18 листопада 2020 року, у ОСОБА_1 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дочка ОСОБА_6 .
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №17-13.01-2669 від 25 листопада 2020 року Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований позивач ОСОБА_1 .
З листа ТОВ «Маріупольське автотранспортне підприємство 11402» вбачається, що ОСОБА_1 за виконавчим листом №263/10725/19 за період з 01 серпня 2020 року по 25.11.2020 року сплатив на корить ОСОБА_5 аліменти в сумі 2 032,63 грн.
Згідно з розрахунком Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Харків від 05 січня 2021 року зі стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_4 , ОСОБА_1 не має заборгованості зі сплати аліментів, розмір аліментів становить 17% .
Відповідно до розрахунку Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Харків від 05 січня 2021 року зі стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, заборгованість ОСОБА_1 за зазначеним виконавчим листом становить 2 200,53 грн, розмір аліментів становить 25%.

Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я, а відповідно до статей 12, 81 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин, подавши відповідні докази.
За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Суд вважав доведеними обставини зміни сімейного і майнового стану позивача і, беручи до уваги зібрані по справі докази, апеляційний суд з цим погоджується, враховуючи рішення  Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2019 року, яким з позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини всіх доходів.     
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами ОСОБА_1 , відповідні їм правовідносини, поясненням сторін та наданим доказам дав належну оцінку.
Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст. 89, 263-264 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність фактажно-правових підстав для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_11 до 1/6 частини від доходу платника аліментів.
Доводи апеляційної скарги щодо недоведення зміни матеріального становища платника аліментів спростовуються зібраними матеріалами в сукупності, яким суд першої інстанції надав належну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.
Так, рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2019 року, яким з позивача присуджено до стягнення аліменти на утримання його молодшої неповнолітньої дитини ОСОБА_12 в розмірі 1/6 частини аліментів, створює майнові обов`язки для платника, яких не існувало станом на момент ухвалення рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 червня 2015 року, але ж невиконання цих обов`язків тягне за собою наслідки, передбачені сімейним законодавством у вигляді неустойки (пені). 
Відтак, прийняте відносно утримання молодшої дитини судове рішення безумовно впливає на майновий стан платника аліментів, бо отримуваний ним дохід зменшується на обсяг присуджених аліментів на доньку.
Крім того, з прийняттям рішення про зміну розміру аліментів на дочку Орину в розмірі 1/6 частин від доходів платника аліментів буде дотриманий баланс інтересів двох неповнолітніх дітей.
Суд також обгрунтовано врахував, що на утриманні позивача перебуває його малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та проживає разом з позивачем. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і процесуальному сенсах.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до частини 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до помилкового судового рішення. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апеляційної інстанції не надано.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції та вважає, що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 здійснені з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до положень частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, питання про розподіл судових витрат апеляційний суд не вирішує.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді-доповідач                                                                                   О.М. Пономарьова

Судді                                                                                                     В.М. Барков 

                                                                                                              Є.Є. Мальцева