ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2021 р.                                                                 Справа №909/722/16

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
Суддів:                                                                      Бойко С.М.,                                                                                                                        Матущак О.І.,
за участю секретаря судового засідання Федорів Н.В.,

та представників учасників справи:
від позивача – Човган І.Г., Вовчук В.Ю.
від відповідача-1 (скаржника) – не з`явився
від відповідача-2 – не з`явився
від третьої особи – не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна», вих.№29/10 від 29 жовтня 2019 року
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2019 року (підписане 10.10.2019 року), суддя Фанда О.М.
у справі №909/722/16
за позовом ОСОБА_1 , м. Івано-Франківськ
до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна», м. Івано-Франківськ
до відповідача-2 Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 Гойтнер БетайлігунгсгмбХ (Geutner BeteiligungsgmbH, 1190, Wien, Muthgasse, 25)
про:
1) визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТзОВ "Вулкаскот-Україна", прийняті 17 жовтня 2014 року та оформлені протоколом №03/14 загальних зборів учасників ТзОВ "Вулкаскот-Україна" від 17.10.2014 pоку, про:
- виключення зі складу учасників ТзОВ "Вулкаскот-Україна" ОСОБА_1 ;
- перерозподіл часток учасників ТзОВ "Вулкаскот-Україна" у статутному капіталі Товариства;
- затвердження Статуту ТзОВ "Вулкаскот- Україна" (в новій редакції) та його державна реєстрація, у зв`язку із змінами учасників ТзОВ "Вулкаскот-Україна";
2) визнання недійсною нову редакцію Статуту ТзОВ "Вулкаскот-Україна", затверджену рішенням загальних зборів учасників ТзОВ "Вулкаскот-Україна", що оформлене протоколом №03/14 загальних зборів учасників ТзОВ "Вулкаскот- Україна" від 17.10.2014 року;
3) скасування державної реєстрації нової редакції Статуту ТзОВ "Вулкаскот-Україна", здійснену на підставі рішення загальних зборів учасників ТзОВ "Вулкаскот-Україна", оформленого протоколом №03/14 загальних зборів учасників ТзОВ "Вулкаскот-Україна" від 17.10.2014 pоку, у тому числі щодо виключення із складу учасників ОСОБА_1 та перерозподілу часток товариства;
4) відновлення юридичного становища ОСОБА_1 , як учасника ТзОВ "Вулкаскот-Україна", станом на момент державної реєстрації нової редакції статуту товариства, затвердженої рішенням загальних зборів учасників ТзОВ "Вулкаскот-Україна", що оформлене протоколом №03/14 загальних зборів учасників ТзОВ "Вулкаскот-Україна" від 17.10.2014 pоку, та визнання за ОСОБА_1 0,41% частки у статутному капіталі ТзОВ "Вулкаскот-Україна";
5) зобов`язання відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради скасувати державну реєстрацію змін до Статуту та установчих документів ТзОВ "Вулкаскот-Україна", здійснену на підставі рішення загальних зборів учасників ТзОВ "Вулкаскот-Україна", оформленого протоколом №03/14 загальних зборів учасників ТзОВ "Вулкаскот-Україна" від 17.10.2014 року

в с т а н о в и в :
18 серпня 2016 року  ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» та відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та   фізичних осіб-підприємців управління реєстраційних процедур   Івано-Франківської міської ради про: 1) визнання недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна», прийняті 17 жовтня 2014 року, та оформлені протоколом № 03/14 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» від 17.10.2014 p., про: - виключення зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" ОСОБА_1 ; - перерозподіл часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" у статутному капіталі Товариства; - затвердження Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот- Україна" (в новій редакції) та його державна реєстрація, у зв`язку із змінами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна"; 2) визнання недійсною нову редакцію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна», затверджену рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна», що оформлене протоколом № 03/14 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот- Україна» від 17.10.2014 р; 3) скасування державної реєстрації нової редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна", здійснену на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна", оформленого протоколом № 03/14 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" від 17.10.2014 p., у тому числі щодо виключення із складу учасників ОСОБА_1 та перерозподілу часток товариства; 4) відновлення юридичного становища ОСОБА_1 як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" станом на момент державної реєстрації нової редакції статуту товариства, затвердженої рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна", що оформлене протоколом № 03/14 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" від 17.10.2014 p., та визнання за ОСОБА_1 0,41% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна"; 5) зобов`язання відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради скасувати державну реєстрацію змін до Статуту та установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна", здійснену на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна", оформленого протоколом № 03/14 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" від 17.10.2014 р.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у рішенні зборів учасників ТОВ “Вулкаскот-Україна” від 17.10.2014 не вказано які саме обов`язки не виконував ОСОБА_1 , як учасник товариства. Факти, наведені у протоколі, стосуються виконання ОСОБА_1 обов`язків як директора, а не як учасника товариства, як наслідок, за неналежне виконання трудових обов`язків директором не може застосовуватись до учасника товариства виключення його з учасників товариства. Крім того, позивач наголошує на тому, що не існує жодних зафіксованих підтверджень систематичного невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків як учасника та перешкоджання ним досягненню товариству його цілей.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2016 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 – компанію Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ (Vuicascot Immobilien GmbH) (1190, Республіка Австрія, м. Відень, Мутгассе,25).
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2017 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду   від 26 березня 2018 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.
Постановою Верховного Суду  від 04 липня 2018 року рішення   Господарського суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2017 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26 березня 2018 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області. Верховний Суд у постанові зазначив, що суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином порушення ОСОБА_1 саме обов`язків учасника товариства, з урахуванням положень статуту відповідача-1, тоді як обов`язки ОСОБА_1 як директора товариства не можна ототожнювати з його обов`язками як учасника цього товариства. А відтак, неналежне виконання позивачем тільки своїх трудових обов`язків, а не обов`язків учасника товариства, не є обставиною, яка відповідно до ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" може бути підставою для виключення його з товариства.
В ході нового розгляду справи, ухвалою суду від 12 серпня 2019 року замінено відповідача – Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради на належного відповідача – Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради.
За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2019 року у справі №909/722/16 позов задоволено частково. Суд першої інстанції вирішив:
- визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Вулкаскот-Україна” (вул. Залізнична, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код 30106841), прийняті 17 жовтня 2014 року та оформлені протоколом № 03/14 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Вулкаскот-Україна” від 17.10.2014 p., про: виключення зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" ОСОБА_1 ; перерозподіл часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" у статутному капіталі Товариства; затвердження Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" (в новій редакції) та його державна реєстрація, у зв`язку із змінами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна";
- відновити юридичне становище ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" станом на момент державної реєстрації нової редакції статуту товариства, затвердженої рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна", що оформлене протоколом №03/14 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" від 17.10.2014 p., та визнати за ОСОБА_1 0,41% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна".
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. Поряд з цим, здійснив розподіл судового збору.
Рішення суду в частині задоволення позову мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 систематично порушував визначені законодавством  обов`язки, саме як учасник ТОВ "Вулкаскот-Україна". Суд у рішенні зазначає, що з протоколу №03/14 від 17.10.2014, яким оформлено спірне рішення загальних зборів відповідача-1, вбачається, що підставами для виключення ОСОБА_1 стало по суті неналежне виконання останнім своїх обов`язків як генеральним директором ТОВ  “Вулкаскот-Україна”, що знайшло свій прояв у тому, що позивачем завдано збитків відповідачу-1 внаслідок укладення сумнівних правочинів, неповернення наданого йому у користування майна, заволодіння трудовими книжками працівників тощо. Поряд з тим, судом встановлено, що у спірному рішенні загальних зборів товариства не вказано, які саме обов`язки, встановлені законодавством, не виконував учасник ТОВ "Вулкаскот-Україна" ОСОБА_1 , не зазначено в чому саме полягає систематичність невиконання таких обов`язків, а також жодним чином не обґрунтовано рішення про виключення ОСОБА_1 з числа учасників товариства. Також суд зазначає, що з урахуванням умов Статуту товариства з обмеженою  відповідальністю "Вулкаскот-Україна"  та наявних доказів у справі вбачається, що  прийняття спірного рішення товариства ґрунтувалось на фактах неналежного виконання позивачем обов`язків саме директора товариства, зокрема після звільнення його з посади директора товариства.
Одночасно суд дійшов і висновку про задоволення похідних вимог позивача, а саме про відновлення юридичного становища ОСОБА_1 як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" станом на момент державної реєстрації нової редакції статуту товариства, затвердженої рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна", що оформлене протоколом №03/14 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" від 17.10.2014 p., та визнання за ОСОБА_1 0,41% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна".
Щодо відмови у задоволенні позову в частині позовної вимоги про визнання недійсною нової редакції Статуту ТзОВ “Вулкаскот-Україна”, затверджену рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Вулкаскот-Україна”, що оформлене протоколом №03/14 загальних зборів учасників ТзОВ “Вулкаскот- Україна” від 17.10.2014 р., суд зазначив, що питання щодо затвердження нової редакції Статуту товариства  включене до першої вимоги  про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Вулкаскот-Україна”, прийняті 17 жовтня 2014 року, та оформлені протоколом №03/14 загальних зборів учасників ТзОВ “Вулкаскот-Україна” від 17.10.2014 p., яка (вимога) задоволена судом, відтак, суд дійшов висновку про безпідставність такої вимоги та відмовив у її задоволенні.
Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації нової редакції Статуту ТзОВ "Вулкаскот-Україна", здійсненої на підставі оспорюваного рішення, та зобов`язання відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради скасувати державну реєстрацію змін до Статуту та установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна", здійснену на підставі оспорюваного рішення, мотивоване тим, що такі вимоги є передчасними, оскільки, відповідно до вимог законодавства, дії щодо внесення запису про скасування державної реєстрації змін до установчих документів, мають проводитися державним реєстратором лише після отримання відповідного рішення суду, яке набрало законної сили.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду в частині задоволених позовних вимог, відповідач-1 – ТзОВ «Вулкаскот-Україна» звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2019 року у справі №909/722/16 в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в позові. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції помилково не залучив до участі у справі третю особу – ОСОБА_2 , хоча рішення у справі вплинуло на права та інтереси останньої. Поряд з тим, зазначає, що суд першої інстанції не повідомив третю особу ( ОСОБА_3 ) про місце і час розгляду справи. По суті спору апелянт зазначає, що ОСОБА_1 , діючи саме як учасник товариства, своїми діями перешкоджав досягненню цілей товариства, систематично не виконував та неналежним чином виконував обов`язки, які покладені на учасника товариства. За словами скаржника поведінка учасника товариства ОСОБА_1 суттєво ускладнила діяльність ТОВ «Вулкаскот-Україна» та поставила товариство на межу припинення господарської діяльності, оскільки за наслідками господарської діяльності за 2012 рік останнє зазнало збитків у розмірі 3  004  000 грн. та частково втратило ринок збуту товарів та ділову репутацію серед своїх покупців. Відтак, на думку скаржника ОСОБА_1 був законно виключений з товариства за невиконання своїх обов`язків, передбачених статутом товариства, саме як учасника товариства та перешкоджання своїми діями досягненню цілей товариства.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Зокрема, зазначає, що спірні рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна» є незаконними, з підстав, наведених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.
Третя особа повідомлялась про розгляд справи у порядку, передбаченому Гаазькою Конвенцією з питань цивільного процесу від 01 березня 1954 року, оскільки станом на час подання апеляційної скарги, Австрією не було ратифіковано Конвенцію про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.
Відповідачем-1 до суду апеляційної інстанції подано заяву про залучення правонаступника третьої особи (арк. справи 112 том VII). Апелянт просив залучити правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 (Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ (Vulcascot Immobilien GmbH)) - ОСОБА_2 ( Geutner BeteiligungsgmbH ). Вказана заява мотивована тим, що 31 липня та 28 серпня 2019 року державним реєстратором зареєстровано зміну складу учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна», зокрема, до складу учасників останнього замість ОСОБА_3 в два етапи ввійшов ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) - юридична особа за законодавством Республіки Австрія, яка володіє часткою у статутному капіталі ТзОВ «Вулкаскот-Україна» у розмірі 100%, в тому числі і часткою у розмірі 0,41%, яка є предметом спору у цій справі.
Позивач та його представник в судовому засіданні проти залучення до справи правонаступника третьої особи не заперечували.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2020 року залучено до участі у справі правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 (Компанії Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ (Vulcascot Immobilien GmbH) – Гойтнер БетайлігунгсгмбХ (Geutner BeteiligungsgmbH, 1190, Wien, Muthgasse, 25).
Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією, до якої Україна приєдналася 19.10.2000 відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» від 19.10.2000.
Одночасно судом встановлено, що 22 листопада 2019 року Австрія підписала Конвенцію про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року. Вказана конвенція ратифікована - 14 липня 2020 року та набрала чинності для Австрії - 12 вересня 2020 року, про що є дані на офіційному сайті Постійного бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права www.hcch.net.
Відповідно до ч.1 ст.1 Конвенції остання застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.
Згідно з ч.1 ст.2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3- 6.
Статтею 5 Конвенції передбачено, що Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно.
Відповідно до ст.10 Конвенції якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.
З інформації, розміщеної на офіційному сайті Постійного бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права www.hcch.net, вбачається, що 14 липня 2020 року Австрія заперечила проти способів передачі документів особам, які перебувають на її території, безпосередньо поштою, відповідно до положень статті 10 Конвенції (розділ «Res/D/N/DC», «Застереження, декларації, повідомлення або депозитарні повідомлення»). Також у декларації від 14 липня 2020 року зазначено, що офіційне вручення буде здійснюватися центральним органом лише у тому випадку, якщо документ, який потрібно вручити, написаний або перекладений німецькою мовою.
У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів дійшла висновку про повідомлення правонаступника третьої особи (Компанії Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ), а саме: Гойтнер БетайлігунгсгмбХ (Geutner BeteiligungsgmbH, 1190, Wien, Muthgasse 25) про розгляд справи у відповідності з вимогами положень ст.ст.3-7 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.
Апеляційне провадження у справі ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року було зупинено на підставі п.4 ч.1 ст.228 ГПК України.
21 квітня 2021 року до суду надійшов супровідний лист Міністерства юстиції України від 11 квітня 2021 року про надіслання суду документів, складених в ході виконання судового доручення про вручення документів ОСОБА_4 . Як вбачається з письмового підтвердження Федерального Міністерства Юстиції Австрії документи вручено компанії Geutner BeteiligungsgmbH - 03 лютого 2021 року, відтак, третя особа повідомлена належним чином про розгляд справи Західним апеляційним господарським судом (арк. справи 61 том VII).
Поряд з тим, колегія суддів враховує, що ані норми чинного процесуального законодавства України, ані приписи міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не містять вимоги щодо необхідності повідомлення іноземного суб`єкта господарювання про кожне наступне судове засідання у справі шляхом направлення до компетентного органу іноземної держави судового доручення про вручення документів нерезиденту України, та, у зв`язку з цим, зупинення щоразу провадження у справі, що, у свою чергу, призводить до порушення розумного строку розгляду справи (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі №910/6880/17).
Ухвалою суду від 12 травня 2021 року апеляційне провадження у справі №909/722/16 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2019 року поновлено, розгляд справи призначено на 07 червня 2021 року.
04 червня 2021 року від позивача до суду надійшло клопотання, до якого останній долучив копії постанов Західного апеляційного господарського суду від 10 листопада 2020 року та Верховного Суду від 02 березня 2021 року у справі №909/720/15. Колегія суддів зазначає, що вказані постанови не є доказами у справі №909/722/16 та містяться у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відтак, суд не вирішує питання щодо долучення до справи копій вказаних постанов як доказів.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.
Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання не з`явилися.
Поряд з тим, 03 червня 2021 року від скаржника до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з продовженням дії карантину до 30 червня 2021 року та складною епідеміологічною ситуацією на території області, що є перешкодою для участі представника апелянта в судовому засіданні.
Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів відмовила в його задоволенні, з огляду на наступне:
Відповідно до ч.1 ст.216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Частиною 11 ст.270 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Колегія суддів звертає увагу, що явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалась обов`язковою. При цьому, беручи до уваги тривалий розгляд справи судом апеляційної інстанції, в тому числі, з метою належного повідомлення про розгляд справи третьої особи, яка є нерезидентом, зважаючи також на право учасників у справі взяти участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника та чергового відкладення розгляду справи.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції», рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 року у справі «Красношапка проти України»).
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки явка представників відповідачів та третьої особи в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, станом на час вирішення спору судом першої інстанції та станом на 17 жовтня 2014 року Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ (Vulcascot Immobilien GmbH) було учасником  Товариства  з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» із часткою у статутному капіталі у розмірі 99,59%. Іншим учасником Товариства  з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» із часткою у статутному капіталі у розмірі 0,41% станом на 17 жовтня 2014 року був ОСОБА_1 , який був учасником вказаного товариства з дня його заснування (з 12 березня 1999 року).
З 2004 року по 12 червня 2012 року ОСОБА_1 одночасно обіймав посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна».
12 червня 2012 року ОСОБА_1 усунений з посади директора товариства, а 24 липня 2012 року – звільнений з посади директора товариства на підставі п.1 ст.41 Кодексу законів про працю України (одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства),  відповідно до рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна» (протокол №01/07 від 23 липня 2012 року).
17 жовтня 2014 року відбулися загальні збори учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна», на яких прийнято рішення про: виключення зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» ОСОБА_1 ; перерозподіл часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» у статутному капіталі товариства; затвердження Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» (в новій редакції) та здійснення його державної реєстрації, у зв`язку із змінами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна». Вказані рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна» оформлено протоколом загальних зборів учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна» №03/14 від 17 жовтня 2014 року.
Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом про: визнання недійсними вказаних рішень; відновлення юридичного становища ОСОБА_1 як учасника товариства та визнання за ним 0,41% частки у статутному капіталі товариства; визнання недійсною нової редакції Статуту ТзОВ «Вулкаскот-Україна»; скасування державної реєстрації нової редакції Статуту ТзОВ «Вулкаскот-Україна»; та зобов`язання відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради скасувати державну реєстрацію змін до Статуту та установчих документів ТзОВ «Вулкаскот-Україна».
Судом апеляційної інстанції також встановлено, що за актами приймання-передачі частки у статутному капіталі ТзОВ «Вулкаскот-Україна» від 25 липня та 21 серпня 2019 року компанія Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ (Vuicascot Immobilien GmbH) (1190, Республіка Австрія, м. Відень, Мутгассе, 25) продала компанії ОСОБА_2 (Geutner BeteiligungsgmbH, 1190, Wien, Muthgasse 25) частку в розмірі 0,41% та 99,59% відповідно, у статутному капіталі ТзОВ «Вулкаскот-Україна». Відомості щодо нового учасника ТзОВ «Вулкаскот-Україна» також були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відтак, ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року залучено до участі у справі правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 (Компанії Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ (Vulcascot Immobilien GmbH) – Гойтнер БетайлігунгсгмбХ (Geutner BeteiligungsgmbH, 1190, Wien, Muthgasse, 25).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.167 ГК України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи – суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.
Основною вимогою позивача – ОСОБА_1 , який звернувся до суду з цим позовом як учасник ТзОВ «Вулкаскот-Україна», який вибув, є визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна», оформлених протоколом №03/14 від 17 жовтня 2014 року, зокрема, про виключення його (позивача) зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» ОСОБА_1 .
Так, статтею 64 ЗУ «Про господарські товариства» (тут і далі - в редакції, чинній на час проведення спірних загальних зборів) передбачено виключення учасника товариства з обмеженою відповідальністю лише у випадку систематичного невиконання або неналежного виконання ним обов`язків або вчинення дій, які перешкоджають досягненню цілей товариства.
Перелік обов`язків учасників товариства з обмеженою відповідальністю закріплений у статті 117 Цивільного кодексу України, статті 88 Господарського кодексу України, статті 11 Закону України «Про господарські товариства» та може бути розширений установчими документами товариства.
Згідно з ст.11 ЗУ «Про господарські товариства» та ст.117 Цивільного кодексу України учасники товариства зобов`язані: дотримуватися установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; виконувати свої зобов`язання перед товариством, в тому числі і пов`язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; нести інші обов`язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.
Таким чином, у рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов`язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов`язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника.
Відповідно до положень ст.88 ЦК України та ст.4 ЗУ «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі статуту.
Пунктом 1.3 Статуту ТзОВ «Вулкаскот-Україна» (в новій редакції від 02 серпня 2013 року, яка діяла станом на момент організації зборів 17 жовтня 2014 року) передбачалося, що Товариство є самостійно діючим господарюючим суб`єктом на внутрішньому та  зовнішньому ринках України, що здійснює свою діяльність з метою отримання прибутку.
Відповідно до п.7.3 Статуту ТзОВ «Вулкаскот-Україна» (в новій редакції від 02 серпня 2013 pоку, яка діяла в період з 02 серпня 2013 року до 22 жовтня 2014 року) учасники Товариства зобов`язані:
a) додержуватися Статуту Товариства, виконувати рішення загальних Зборів та інших органів Товариства;
б) виконувати свої зобов`язання перед Товариством, в тому числі і пов`язані з майновою участю, а також вносити вклади у розмірі, порядку та засобами, передбаченими дійсним Статутом;
в) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність  Товариства;
г) сприяти Товариству в його діяльності;
д) утримуватися від всілякої діяльності, котра може заподіяти Товариству шкоду;
е) не здійснювати на території України господарську, підприємницьку діяльність, яка  є тотожною, аналогічною тій, яку здійснює Товариство, не виступати учасником (засновником) суб`єктів господарської діяльності, які здійснюють таку діяльність, та не здійснювати керівництва ними.
є) брати участь в Загальних зборах учасників Товариства;
ж) підписувати зміни до установчих документів (статуту) Товариства у вигляді окремих додатків або примірники установчих документів (статуту) у новій редакції, які були затверджені Загальними зборами учасників;
з) нести інші обов`язки, які передбачені законодавством України.
Поряд з тим, згідно з п.4 ст.18 Статуту ТзОВ «Вулкаскот-Україна» (в редакції від 06 жовтня 2006 року, яка діяла в період з 06 жовтня 2006 року до 02 серпня 2013 року) передбачалося, що якщо товариству загрожують збитки, член органу товариства, що пішов у відставку, був відкликаний з посади або іншим чином його діяльність на цьому посту завершилась, зобов`язаний звернути увагу товариства прийняти необхідні заходи щодо відвернення загрози.
Як вбачається з протоколу №03/14 від 17 жовтня 2014 року, яким оформлено спірні рішення загальних зборів ТзОВ «Вулкаскот-Україна», підставами для виключення ОСОБА_1 з учасників товариства стало по суті неналежне виконання ним своїх обов`язків як директора ТзОВ «Вулкаскот-Україна», що знайшло свій прояв у тому, що позивачем завдано збитків товариству внаслідок укладення сумнівних правочинів, неповернення наданого йому у користування майна, заволодіння трудовими книжками працівників тощо.
Судом  встановлено, що з протоколу загальних зборів учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна» №03/14 від 17 жовтня 2014 року не вбачається які саме обов`язки, встановлені законодавством, не виконував ОСОБА_1 , саме як учасник ТзОВ «Вулкаскот-Україна»; у протоколі не зазначено в чому саме полягає систематичність невиконання таких обов`язків, а також жодним чином не обґрунтоване рішення про виключення ОСОБА_1 з числа учасників товариства.
З урахуванням умов Статуту ТзОВ «Вулкаскот-Україна» та наявних доказів у справі вбачається, що прийняття спірного рішення товариства про виключення позивача з числа учасників товариства ґрунтувалось на фактах неналежного виконання ним обов`язків директора товариства, зокрема після звільнення його з посади директора.
У постанові від 04 липня 2018 року у цій справі Верховний Суд наголосив, що обов`язки ОСОБА_1 , як директора товариства, не можна ототожнювати з його обов`язками, як учасника цього товариства. А відтак, неналежне виконання позивачем лише своїх трудових обов`язків, а не обов`язків учасника товариства, не є обставиною, яка відповідно до ст. 64 Закону України «Про господарські товариства» може бути підставою для виключення його з товариства. Факт неналежного виконання позивачем обов`язків директора товариства, навіть за умови звільнення його за грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства, не є беззаперечним свідченням невиконання ним обов`язків учасника товариства, а може прийматися до уваги при вирішенні питання щодо встановлення факту порушення трудової дисципліни, неналежного виконання трудових обов`язків директора товариства, а також при вирішення питання щодо його відповідальності як директора перед товариством та іншими учасниками за результати його роботи, якщо інше не передбачено установчими документами товариства.
Слід зазначити, що у спірному рішенні загальних зборів ТзОВ «Вулкаскот-Україна» не зазначено які саме обов`язки не виконано та/чи неналежно виконано ОСОБА_1 , як учасником вказаного товариства. Поряд з тим, докази наведеного відсутні і у матеріалах справи.
Рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.
Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.
Беручи до уваги все наведене вище, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна», прийнятих 17 жовтня 2014 року та оформлених протоколом №03/14 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» від 17 жовтня 2014 pоку про: виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна"; перерозподіл часток учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна» у статутному капіталі Товариства; затвердження Статуту ТзОВ «Вулкаскот- Україна» (в новій редакції) та його державна реєстрація, у зв`язку із змінами учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна», оскільки такі рішення прийняті з порушенням вимог чинного на той час законодавства та порушують права позивача, як учасника товариства.
Разом з цим, колегія суддів вважає обґрунтованими та підставними позовні вимоги в частині відновлення юридичного становища ОСОБА_1 як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» станом на момент державної реєстрації нової редакції статуту товариства, затвердженої рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна», що оформлене протоколом №03/14 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» від 17 жовтня 2014 pоку, та визнання за ОСОБА_1 0,41% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна», як похідні вимоги, які спрямовані на відновлення порушеного права позивача.
Слід зазначити, що рішення місцевого господарського суду оскаржується відповідачем-1 в частині задоволених позовних вимог. Так, в апеляційній скарзі апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позову та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Поряд з цим, апеляційні скарги від інших учасників у справі, зокрема від позивача, на рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, до апеляційного суду не надходили.
Згідно з ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Щодо доводів скаржника про вирішення справи судом першої інстанції без залучення до участі у справі компанії Гойтнер БетайлігунгсгмбХ (Geutner BeteiligungsgmbH, 1190, Wien, Muthgasse 25), колегія суддів звертає увагу, що станом на час подання позову та розгляду справи судами (першої, апеляційної та касаційної інстанцій) учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» була компанія Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ (Vuicascot Immobilien GmbH) (1190, Республіка Австрія, м. Відень, Мутгассе,25), яку Господарський суд Івано-Франківської області залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 (ухвала суду від 29 вересня 2016 року). При цьому, зміна в процесі розгляду справи учасника товариства, залученого третьою особою, не свідчить про обов`язкове залучення судом такої особи до участі у справі. На думку суду, апелянт, стверджуючи про прийняття рішення судом першої інстанції без залучення особи, на права та інтереси якої вплинуло це рішення, ототожнює поняття «залучення третьої особи» та «заміна учасника справи його правонаступником». Поряд з цим, на підтвердження заміни учасника справи його правонаступником, сторона, яка заявляє клопотання повинна подати відповідні докази. Слід зазначити, що акти приймання-передачі частки у статутному капіталі ТзОВ «Вулкаскот-Україна» від 25 липня та 21 серпня 2019 року від компанії Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ (Vuicascot Immobilien GmbH) (1190, Республіка Австрія, м. Відень, Мутгассе, 25) компанії Гойтнер БетайлігунгсгмбХ (Geutner BeteiligungsgmbH, 1190, Wien, Muthgasse 25) подано до суду апеляційної інстанції представником позивача. Разом з цим, відповідач-1 не звертався до суду першої інстанції з клопотанням саме про заміну третьої особи її правонаступником та не подав відповідні докази на підтвердження вказаного.
Щодо доводів апелянта про неповідомлення про розгляд справи в суді першої інстанції третьої особи – компанії Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ (Vuicascot Immobilien GmbH) (1190, Республіка Австрія, м. Відень, Мутгассе,25), колегія суддів зазначає наступне:
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2018 року провадження у справі зупинялося до надходження відповіді від компетентного органу Республіки Австрія на судове доручення Господарського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2018 року року про вручення документів Компанії «Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ» (м. Відень, Австрія). 28 грудня 2018 року місцевий господарський суд надіслав відповідні матеріали Головному територіальному управлінню юстиції в Івано-Франківській області (супровідний лист №909/722/16/20378/18 від 28.12.2018). Поряд з тим, ухвалою суду від 30 липня 2019 року провадження у справі поновлено. Слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи, судом вчинено всі можливі та необхідні дії для повідомлення третьої особи – компанії Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ (Vuicascot Immobilien GmbH) (1190, Республіка Австрія, м. Відень, Мутгассе,25) про розгляд справи.
Поряд з тим, колегія суддів звертає увагу, що статтею 365 ГПК України передбачено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з частинами першою та другою статті 367 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.
Водночас слід враховувати, що названою нормою встановлено право суду, а не обов`язок у разі необхідності, з урахуванням обставин конкретної справи та вимог закону, звертатись до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави з судовим дорученням.
Третя особа повідомлялась про розгляд справи у порядку, передбаченому Гаазькою Конвенцією з питань цивільного процесу від 01 березня 1954 року, оскільки станом на час розгляду справи в суді першої інстанції, Австрією не було ратифіковано Конвенцію про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.
Поряд з тим, враховуючи, що з часу зупинення провадження у справі (05 грудня 2018 року) та до поновлення провадження (30 липня 2019 року) пройшов тривалий час (більш ніж 7 місяців), відтак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно поновлено провадження у справі, з метою недопущення затягування розгляду справи.
Одночасно колегія суддів враховує, що третя особа – компанія Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ (Vuicascot Immobilien GmbH) (1190, Республіка Австрія, м. Відень, Мутгассе, 25) повідомлялась про розгляд справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (до скасування Верховним Судом рішення та постанови місцевого та апеляційного судів) простою кореспонденцією, та у відповідності до доказів, що містяться у матеріалах справи, отримувала процесуальні документи суду, відтак, загалом була обізнана про наявність в суді цього спору.
Враховуючи все наведене вище, колегія суддів вважає доводи скаржника про розгляд справи в суді першої інстанції без належного повідомлення третьої особи про розгляд справи, безпідставними та такими, що не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення місцевого господарського суду.
Інші доводи скаржника по суті спору щодо скасування рішення суду першої інстанції не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному рішенні щодо відсутності підстав для виключення ОСОБА_1 з учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна», внаслідок порушення ним своїх обов`язків як учасника товариства та перешкоджання своїми діями досягненню цілей товариства.
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Враховуючи все наведене вище, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна», прийнятих 17 жовтня 2014 року та оформлених протоколом №03/14 загальних зборів учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна» від 17 жовтня 2014  року, про: виключення зі складу учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна» ОСОБА_1 ; перерозподіл часток учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна» у статутному капіталі Товариства; затвердження Статуту ТзОВ «Вулкаскот-Україна» (в новій редакції) та його державна реєстрація, у зв`язку із змінами учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна»; а також відновлення юридичного становища ОСОБА_1 як учасника ТзОВ «Вулкаскот-Україна» станом на момент державної реєстрації нової редакції статуту товариства, затвердженої рішенням загальних зборів учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна», що оформлене протоколом №03/14 загальних зборів учасників ТзОВ «Вулкаскот-Україна» від 17.10.2014 p., та визнання за ОСОБА_1 0,41% частки у статутному капіталі ТзОВ «Вулкаскот-Україна».
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (ч.1 ст.275 ГПК України).
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:
Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2019 року у справі №909/722/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулкаскот-Україна» – без задоволення.
Матеріали справи №909/722/16 повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 15 червня 2021 року

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.
          
Суддя                                                                                           Бойко С.М.

Суддя                                                                                          Матущак О.І.