ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                   Головуючий І інстанції: Севастьяненко К.О.
23 квітня 2021 р. 	Справа № 520/6994/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В с т а н о в и в:
02.06.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача Міністерства оборони України, яка полягає у нерозгляді його звернення (заяви), датованого 08.01.2020 року на Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум;
- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути його звернення (заяву), датовану 08.01.2020 року на Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум;
- зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним для повного та об`єктивного розгляду Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначення компенсаційних сум (далі Комісія), на адресу МО України було направлено заяву від 08.01.2020 року стосовно повторного розгляду Комісією питання, щодо призначення йому одноразової грошової допомоги, з урахуванням надісланого ним разом з заявою документу, який свідчить про відсутність з боку позивача будь яких протиправних дій в період проходження військової служби. Листом від 17.02.2020 року № 116/14/2/299/л відповідач повідомив позивача, що Комісією не було повторно розглянуто питання призначення одноразової грошової допомоги позивачу з урахуванням надісланого разом з заявою документу. 
У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що рішенням Комісії у формі протоколу № 30 від 01.03.2019 року, позивачу було відмовлено у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що ним не був наданий документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), передбачений п. 11 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №499 від 2008 року, та недотриманням вимог абз. 2 ч. 4 ст. 16-3 та ч. 6 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Вказане рішення відповідача у формі протоколу № 30 від 01.03.2019 року було оскаржено в судовому порядку, за результатами чого рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року у справі № 520/3593/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Отже, відповідач вважає, що у позивача відсутні підстави для призначення йому одноразової грошової допомоги.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Судове рішення вмотивоване тим, що відповідачем дотримано встановлений порядок розгляду звернення позивача та у встановлений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» строк надано відповідь на звернення від 08.01.2020 року, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України, яка полягає у нерозгляді звернення (заяви) ОСОБА_1 , датованого 08.01.2020 року на Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум та зобов`язання Міністерства оборони України розглянути звернення (заяву) позивача, датовану 08.01.2020 року на Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум.
Не погоджуючись із судовим рішенням, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Аргументи, наведені позивачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, аналогічні наведеним у позовній заяві.
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316, 317 КАС України скасуванню або зміні не підлягає, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 08.01.2020 року для розгляду Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум позивачем на адресу відповідача було надано заяву, в якій позивач просив Комісію повторно розглянути питання призначення одноразової грошової допомоги з урахуванням надісланого позивачем разом з заявою документу.
До вказаної заяви позивачем долучено копію відповіді Валківського районного військового комісаріату, якою позивача повідомлено, що військовий комісаріат не володіє інформацією стосовно обставин поранення під час проходження військової служби позивача та притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності та за необхідною інформацією йому слід звернутись до архіву МО РФ.
Листом від 17.02.2020 року за № 116/14/2/299/л, скерованим  на адресу позивача Міністерство оборони України повідомило ОСОБА_1 про те, що Харківським обласним військовим комісаріатом було виконано всі необхідні заходи щодо розгляду документів позивача, а саме, представлені документи було розглянуто у відповідності до Порядку № 975, було запропоновано надати копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення, зокрема, про те, що воно не пов`язано із наслідком вчинення особою кримінального чи адміністративного правопорушення, тощо, яка позивачем не була надана. Запропоновано для витребування документа, що свідчить про причину та обставини поранення звернутися особисто до районного військового комісаріату за місцем проживання для надання сприяння в підготовленні відповідних запитів.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у ненадсиланні на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України документу, який свідчить про відсутність протиправних дії з боку ОСОБА_1 у період проходження військової служби наданого до Харківського обласного військового Комісаріату разом з заявою від 08.01.2020 року для розгляду Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум повного пакету документів відповідно до п.11 Порядку 975; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслати на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України документ, який свідчить про відсутність протиправних дій з боку ОСОБА_1 у період проходження військової служби наданого до Харківського обласного військового Комісаріату разом з заявою від 08.01.2020 для розгляду Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум повного пакету документів відповідно до п. 11 Порядку 975.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 року по справі № 520/2146/2020, що набрало законної сили 24.06.2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Вказаним рішенням встановлено, що позивачем не подано до відповідача повного пакету документів разом із заявою від 08.01.2020 року, оскільки остання містила лише відповідь ХОВК від 18.06.2019 року № 252/СВ, яка не може вважатися документом, що підтверджує причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки містить в собі лише зазначення про обставини відсутності такої інформації у Валківському районному військовому комісаріаті. Таким чином, у відповідача не виникло обов`язку передбаченого п. 4.7. Положення № 530 стосовно направлення висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із поданням позивачем заяви від 08.01.2020 до розпорядника бюджетних коштів.
Відповідно до ч. 4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що у 2020 році ХОВК на адресу Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, заяву позивача, ОСОБА_1 , (відповідний пакет документів) в порядку, встановленому п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, не надсилав.
22.01.2020 року до МО України надійшло звернення ОСОБА_1 , яким позивач просив Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум повторно розглянути питання призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги.
Виходячи із змісту вищевказаних судових рішень, встановлених судами обставин справи, цією заявою позивач просив Комісію фактично переглянути результати раніш прийнятого рішення, а саме - п. 20 протоколу № 30 від 01.03.2019 року (рішення) Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, яким позивачу було відмовлено в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.
Оскільки процедура перегляду власних рішень Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 не передбачена, відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян» 17.02.2020 року позивачу була надана змістовна відповідь.
При цьому, колегія суддів зауважує, що із листа військового комісару Валківського районного військового комісаріату від 21.06.2019 року за № 2/966/5, скерованого на адресу позивача, вбачається, що військовий комісар не відмовляв позивачу у наданні допомоги в отриманні документа, що свідчить про причини та обставини його поранення (контузії, травми або каліцтва). В листі зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не володіє інформацією та документами стосовно обставин поранення позивача під час проходження ним військової служби, та вказав, що відповідні документи перебувають у володінні архівів Міністерства оборони РФ.
За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування або зміни судового рішення.
Окремо, колегія суддів зазначає, що не враховує посилання представника позивача на висновок, викладений у Постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року по справі № 560/164/19, роздруківка якого була надана представником позивача до матеріалів справи, з огляду на таке.
Так, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції та направляючи справу № 560/164/19 на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду, суд касаційної інстанції виходив з того, що суди попередніх інстанцій не встановили та не дослідили документів, які містяться в матеріалах справи, зокрема архівні довідки, видані Архівом Військово-морського Флоту Міністерства оборони Російської Федерації, які датовані квітнем та серпнем 2018 року, а отже, не могли бути предметом розгляду Міноборони у 2016 та 2017 роках при розгляді документів позивача про призначення одноразової грошової допомоги. Також судами не з`ясовано чи були вказані документи в розпорядженні Міноборони під час розгляду документів позивача у грудні 2018 року. До того ж, суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що для перевірки оспорюваного у цій справі рішення Міноборони на предмет чи прийнято воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, суду необхідно встановити його існування взагалі, у зв`язку із тим, що таке відсутнє в матеріалах справи.
Колегія суддів зазначає про нетотожність обставин справ: № 560/164/19 та № 520/6694/20, оскільки предметом спору у справі, що розглядається є відповідь Міністерства оборони України на звернення позивача ОСОБА_1 , а не дотримання відповідачем Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей та Порядку № 975 під час розгляду документів на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особі, звільненій з військової служби, які оформлені та подані в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цієї осіб.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року - залишити без змін.
Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків встановлених п. 2 ч. 5 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц