П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 р. Категорія: 112030000	м.Одеса	Справа № 540/3493/20	
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.
час і місце ухвалення: письмове провадження, 
м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Шляхтицького О.І. ,  Домусчі С.Д. 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат   про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу, -
                                                            встановиВ:
          Позивач, звернувся до суду з позовом до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 5 пенсій за віком та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 05 травня у розмірі 6800 грн., що складає п`ять мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, мотивуючи його тим, що відповідач при виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 1390 грн. керувався пп.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України "Про питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань". На думку позивача, відповідач допустив протиправну бездіяльність внаслідок не нарахування та невиплати допомоги у повному розмірі.
          Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (73037, м. Херсон, вул. Робоча, буд.115, код ЄДРПОУ 05392743) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти пенсій за віком. Зобов`язано Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (73037, м. Херсон, вул. Робоча, буд.115, код ЄДРПОУ 05392743) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що центр здійснює нарахування допомоги (в програмі АСОПД/КОМТЕХ, для подальшого формування виплатного документу) виключно на підставі розпорядчого акту Управління із точним розрахунком розміру допомоги та відповідної електронної інформації. Центр, як комунальна установа не наділений владними повноваженнями здійснювати розрахунок розміру допомоги та приймати рішення стосовно перерахунку її розміру.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 23.11.2015    р. серії НОМЕР_2 . 
Позивачу виплачена разова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік в сумі 1390 грн. 
Вважаючи, що з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 р. № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018 (3393/18) розмір разової грошової допомоги до 5 травня має складати 5 мінімальних пенсій за віком, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:
Відповідно до частини 5  статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Згідно з п. 20  розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня  2007 року № 107-VI абз. 5 ч. 22  ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  викладено у редакції, яка передбачала, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплату разової грошової допомоги у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20  розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня  2007 року № 107-VI.
Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ  (далі - Закон № 79-VІІІ) розділ  VІ  Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України  доповнено п. 26, яким встановлено, що норми і положення ст.ст.  12,13,14,15  та  16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На виконання зазначених приписів  Бюджетного кодексу України  Кабінетом Міністрів України прийнято  постанову від 19 лютого 2020 року № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», пп. 1 п. 1 якою визначено, що у 2020 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»  (далі - грошова допомога), проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої  статті 2 Бюджетного кодексу України  (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).
Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах, зокрема: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень.
Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі № 1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним), окреме положення пункту 26  розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України  у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст.  12,  13,  14,  15  та  16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У даному рішенні Суд дійшов висновку, що встановлення пунктом 26  розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України  іншого, ніж у ст.ст.  12,  13,  14,  15  та  16 Закону № 3551-ХІІ, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм  Кодексу та Закону № 3551-ХІІ, що суперечить принципу верховенства права, встановленому  ст. 8 Конституції України.
Згідно з ч. 2  ст. 152 Конституції України  закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Таким чином, з 27 лютого 2020 року до застосування підлягають положення  ст. 12 Закону № 3551-XII  в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008), за якими щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Як встановлено вище, відповідачем виплачено позивачу у 2020 року разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 1390,00 грн., тобто у розмірі меншому, ніж визначено  статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». При цьому, суд зауважує, що на час здійснення відповідачем такої виплати рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі № 1-247/2018 (3393/18) вже набрало законної сили.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, здійснюючи нарахування та виплату позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі меншому, ніж визначено  статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», діяв протиправно та порушив право позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.
Також, суд апеляційної інстанції наголошує, що норми підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач, не можуть змінювати приписів  Закону №3551-ХІІ. При цьому, вища юридична сила  закону  полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі  законів  та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях  Конституції України. У випадку суперечності норм підзаконного акта нормам  закону  слід застосовувати норми  закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
Крім цього, при вирішенні цієї справи, судом взято до уваги висновки Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладені у рішенні від 29 вересня 2020 року у зразковій справі №440/2722/20, предметом спору у якій є нарахування та виплата разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік особі, яка має статус особи з інвалідністю та має право на пільги, передбачені  статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі № 1-247/2018 (3393/18).
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, - залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року по справі № 540/3493/20, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

суддя-доповідач 	 	Семенюк Г.В.	
судді	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.