УХВАЛА 
19 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 643/14938/16
провадження № 61-11461св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,  
 
розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід членів колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є., Коротуна В. М., в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39», третя особа - Харківська міська рада про визнання права власності, за касаційною скаргою осіб, які не брали участі у справі та подали апеляційну скаргу на рішення суду - ОСОБА_1 , ОСОБА_10 на ухвалу Харківського апеляційного суду               від 30 червня 2020 року у складі колегії суддів: Котелевець А. В.,                          Тичкової О. Ю., Хорошевського О. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2016 року ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 ,                                  ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,                                     ОСОБА_9 звернулись до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39» (далі - ОСББ «Олімп-39») про визнання права власності.
Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова                                                     від 01 листопада 2017 року позов задоволено.
Визнано право власності: за ОСОБА_2 - на квартиру АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_11 -                    на квартиру АДРЕСА_2 ;                               за  ОСОБА_4 - на квартиру АДРЕСА_3 ; за ОСОБА_5 - на квартиру АДРЕСА_4 ; за ОСОБА_12 - на квартиру АДРЕСА_5 ; за ОСОБА_7 -                                   на квартиру АДРЕСА_6 ;                                 за ОСОБА_8 - на квартиру АДРЕСА_7 ; за ОСОБА_9 - на квартиру АДРЕСА_8 .
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року виправлено в тексті та в резолютивній частині заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року допущені описки.
Викладено п`ятий абзац вступної частини рішення в наступній редакції:
«у відкритому засіданні в приміщені суду м. Харкова розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 ,                         ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та                     ОСОБА_9 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39», третя особа - Харківська міська рада, про визнання права власності на квартири».
Вказано в тексті та в резолютивній частині рішення площу квартир позивачів, як:
-           квартира ОСОБА_2 АДРЕСА_1 загальною площею 49,5 кв. м;
-           квартира ОСОБА_13 . АДРЕСА_2 загальною площею 50,4 кв. м;
-           квартира ОСОБА_4 АДРЕСА_3 загальною площею 43,0 кв. м;
-           квартира ОСОБА_5 . АДРЕСА_4 загальною площею 19,4 кв. м;
-           квартира ОСОБА_12 АДРЕСА_5 загальною площею 19,4 кв. м;
-           квартира ОСОБА_7 . АДРЕСА_9 загальною площею 42,6 кв. м;
-           квартира ОСОБА_8 АДРЕСА_7 загальною площею 23,6 кв. м;
-           квартира ОСОБА_9 АДРЕСА_10 загальною площею 19,4 кв. м.
Не погодившись з такими судовими рішеннями, ОСОБА_14 та                         ОСОБА_10  подали апеляційну скаргу. 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 жовтня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_14 та ОСОБА_10 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року та ухвалу Московського районного суду                               м. Харкова від 14 грудня 2017 року.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 червня 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_14 та ОСОБА_10 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року та ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року закрито.
У липні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_10 подали до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 червня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_10 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 червня 2020 року в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи. 
25 серпня 2020 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2021 рокусправу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Справа призначена для судового розгляду на 19 травня 2021 року.
Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України, автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Коротенка Є. В. та суддів: Червинської М. Є., Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. для розгляду наведеної вище касаційної скарги.
17 травня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід членів колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є., Коротуна В. М.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Враховуючи, що заява про відвід суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є., Коротуна В. М., надійшла до Верховного Суду за два робочі дні до судового засідання - 17 квітня 2021 року, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Розглянувши заяву про відвід суддів, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судузробив висновок про відмову в її задоволенні. 
Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Також статтею 37 ЦПК України передбачена недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
За об`єктивним критерієм Верховним Судом підлягає встановленню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.
Заявник, обґрунтовуючи заяву про відвід суддів, зазначив, що, висновки зроблені суддями Червинською М. Є. , Коротуном В. М. у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,                  Коротуна В. М. від 25 вересня 2019 року у справі № 643/18408/18 (провадження № 61-15547св19) за позовом  ОСОБА_16 до ОСОБА_10 про виселення тісно пов`язані з позовними вимогами  у цій справі. 
Разом із тим, частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Колегія суддів Верховного Суду, оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує, що відсутні будь-які підстави стверджувати, що судді Червинська М. Є., Коротун В. М. мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.
При таких обставинах Верховний Суд зробив висновок, що повідомлені заявником обставини не доводять існування суб`єктивного чи об`єктивного критеріїв, за яких судді підлягають відводу. 
У зв`язку з наведеним підстави для задоволення заяви про відвід суддів Червинської М. Є., Коротуна В. М. відсутні.
Керуючись статтями 33, 34, 35, 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід членів колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: Червинської М. Є., Коротуна В. М. відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська
Судді:                                                                                                В. С. Жданова 
А. Ю. Зайцев 
Є. В. Коротенко 
В. М. Коротун