Ухвала
іменем України 
24 червня 2021 року
м. Київ
справа № 686/11162/21
провадження № 51 - 3104 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Хмельницького апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22019240000000023 за обвинуваченням  ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 Кримінального кодексу України (далі - КК), до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло подання Хмельницького апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивовано тим, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 надійшло до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК було вчинене в м. Антрацит Луганської області, що в межах територіальної юрисдикції Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області.
Відповідно до розпорядження голови ВССУ від 02 вересня 2014 року № 27/10/38-14 територіальну підсудність справ Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області змінено й визначено за Старобільським районним судом Луганської області.
З огляду на викладене, апеляційний суд порушує питання про визначення підсудності в межах юрисдикції різних апеляційних судів і просить направити матеріали кримінального провадження до Старобільського районного суду Луганської області. 
Учасникам судового провадження було повідомлено про дату, час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду подання на іншу дату не надійшло. 
Перевіривши доводи, наведені у поданні, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у  межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, – суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. 
Положеннями ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушеннями правил територіальної підсудності.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №22019240000000023 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 КК.
Із системного аналізу норм кримінального кодексу випливає, що особа стає учасником терористичної організації з моменту її утворення (якщо вона належить до кола осіб, з яких первісно виникає організація) або ж відтоді, коли інші учасники дали згоду на прийняття її вже до існуючої організації. Злочин є триваючим і вважається закінченим з моменту вчинення одного з діянь, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 258-3 КК.
Згідно з обвинувальним актом, у травні 2014 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, у громадянина України ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на участь в діяльності силового блоку терористичної організації «Луганська народна республіка» та здійсненні збройного опору силам Антитерористичної операції.
У невстановлений день та місяць 2015 року ОСОБА_4 , підтримуючи ідеї створення так званих «ДНР» та «ЛНР», діючи умисно за власною ініціативою вступив до 16 Батальйону територіальної оборони 4 окремої мотострілецької бригади 2 армійського корпусу Народної міліції «ЛНР» та перебуваючи на посаді командира розвідувального взводу разом з іншими бойовиками виконував визначені йому обов`язки, зокрема ніс бойові чергування на блокпостах та в караулі, здійснював завдання щодо розвідки та візуального спостереження за місцями дислокації, приймав участь у бойових діях проти сил АТО та ООС на території Луганської області, зокрема, в містах Луганськ, Щастя, Антрацит. Взимку 2015 року ОСОБА_4 брав участь у штурмі міста Дебальцево Луганської області.
Крім того, точна дата та час вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, а також останнє місце вчинення кримінального правопорушення слідством не встановлені. 
Відповідно до позиції Верховного Суду місце вчинення кримінального правопорушення, в контексті ч. 1 ст. 32 КПК, може вважатися таким, що визначає територіальну юрисдикцію лише у випадку, якщо воно встановлено з деталізацією, достатньою для визначення меж юрисдикції суду першої інстанції. Якщо встановлене органом досудового розслідування місце вчинення злочину охоплює територію, яка підпадає під юрисдикцію кількох судів, що вправі здійснювати провадження в першій інстанції, така вказівка не дозволяє визначити територіальну підсудність за загальним правилом, зазначеним у першому реченні частини 1 статті 32 КПК.
Виходячи з приписів статті 32 КПК, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Як вбачається із обвинувального акту, досудове розслідування цього кримінального провадження закінчено старшим слідчим-криміналістом слідчого відділу Управління СБУ у Хмельницькій області, а процесуальне керівництво забезпечується прокурором Хмельницької обласної прокуратури, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, куди і було направлено обвинувальний акт.
Таким чином, оскільки місце вчинення кримінального правопорушення чітко встановити неможливо, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 направлено до суду, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, а тому підсудність даного кримінального провадження визначено відповідно до вимог закону.
З огляду на викладене, підстав для передачі вищевказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, колегія суддів не вбачає, а тому в задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись ст. 32, 34 КПК, Верховний Суд  
постановив:
Подання Хмельницького апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22019240000000023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК, до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_5                                        ОСОБА_2                                                    ОСОБА_3