ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року 
м. Київ

Справа № 910/26475/14 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Банаська О. О. - головуючого, Пєскова В. Г., Погребняка В. Я.
за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:
скаржників: ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 :          Джас І. В. 
боржника ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія":           Шевченко О. Б.
кредитора ОСОБА_5 : ОСОБА_6 , 
кредитора ПАТ АБ "Укргазбанк": Бабенка А. І., 
кредиторів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 : Ткаченко Т. М.
арбітражний керуючий Бандола О. О. (особисто)
кредитора ОСОБА_7 (особисто)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу 
1. ОСОБА_14 
2. ОСОБА_15 
3.  ОСОБА_16 
4.  ОСОБА_17 
5.  ОСОБА_18 
6.  ОСОБА_1 
7.  ОСОБА_2 
8.  ОСОБА_3 
9.  ОСОБА_4 

на постанову     Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021
у складі колегії суддів: Копитової О. С. (головуючої), Грека Б. М., Отрюха Б. В.

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2019
у складі судді Чеберяка П. П.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія"
про банкрутство

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст обставин справи та рішення суду першої інстанції

1. Господарським судом міста Києва здійснюється провадження у справі                   № 910/26475/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" (далі - ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія", боржник) про банкрутство.

2. Ухвалою попереднього засідання від 11.11.2019 Господарський суд міста Києва визнав вимоги ряду кредиторів ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" та затвердив реєстр вимог кредиторів боржника.

3. Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві подало апеляційну скаргу в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу в частині невизнання кредиторських вимог ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у місті Києві у розмірі 31 388,60 грн та прийняти нове рішення, яким визнати заявлені вимоги у повному обсязі.

4. Також, не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2019  ОСОБА_19 та ОСОБА_16  02.12.2019 подали апеляційну скаргу, в якій просили визнати кредитором з майновими вимогами ОСОБА_19 в розмірі 325 455 грн, виключити кредитора ОСОБА_20 на суму 325 455 грн з реєстру вимог кредиторів, визнати кредитором з майновими вимогами ОСОБА_16 в розмірі                    1 041 640,65 грн, виключити кредитора ОСОБА_21 з реєстру вимог кредиторів, внести зміни в пункт 1 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 в частині визнання фізичних осіб кредиторами четвертої черги, а саме вказати, що визнані судом вимоги є майновими вимогами до боржника, виключити зі складу кредиторів шостої черги групи кредиторів фізичних та юридичних осіб, які не заявляли свої вимоги до ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" шляхом подання відповідної письмової заяви про визнання їх кредиторами відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом" та Кодексу України з процедур банкрутства.

5. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в ухвалі Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 вказано про визнання кредитором 4 черги ОСОБА_20 , тоді як згідно наявних в матеріалах справи доказів з заявою до боржника зверталась ОСОБА_19 на суму 325 455 грн жодних заяв про заміну кредитора його правонаступником не подавалось, в зв`язку з чим суд першої інстанції, на думку скаржника безпідставно включив до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_20 . Також, суд першої інстанції, з урахуванням задоволення заяви ОСОБА_16 про заміну кредитора на правонаступника ОСОБА_21 помилково включив до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_16 на суму 1 041 640 грн.

6. Крім того, апелянти зазначають, що в ухвалі попереднього засідання, суд першої інстанції вказуючи про визнання кредиторами фізичних осіб четвертої черги не вказав, що визнані судом вимоги є майновими вимогами до боржника та стверджують, що кредитори з майновими вимогами до боржника, виражені в грошових одиницях та заявлені до господарського суду, є вимогами конкурсних кредиторів та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, як кредитори з майновими вимогами до боржника.

7. Також, в апеляційній скарзі зазначено про незгоду щодо включення судом першої інстанції до шостої черги групи кредиторів фізичних та юридичних осіб, які не заявляли свої вимоги до ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" шляхом подання відповідної письмової заяви про визнання їх кредиторами, оскільки на думку представника апелянтів включення до реєстру вимог кредиторів лише тільки за даними боржника є безпідставним. 

8. Разом з тим, 13.01.2020 до відкриття апеляційного провадження, представником скаржників було подано зміни та доповнення до апеляційної скарги, зокрема у зв`язку з прийняттям кредиторами одностайного рішення про можливість переходу у процедуру санації представник скаржників просила розглядати апеляційну скаргу в новій редакції без пункту 7 апеляційних вимог, а саме щодо виключення зі складу кредиторів шостої черги групи кредиторів фізичних та юридичних осіб, які не заявляли свої вимоги до ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" шляхом подання відповідної письмової заяви про визнання їх кредиторами відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом" та Кодексу України з процедур банкрутства.
9. Також, не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2019, до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга ОСОБА_22 , який просив скасувати оскаржувану ухвалу в частині визнання кредиторами шостої черги боржника фізичних та юридичних осіб та визнати останніх кредиторами четвертої черги реєстру вимог кредиторів ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" з майновими вимогами вираженими в грошовому еквіваленті.

Короткий зміст рішення апеляційного господарського суду

10. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 залишено без задоволення апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та ОСОБА_22 , апеляційну скаргу          ОСОБА_19 та ОСОБА_16 задоволено частково. 

11. Так, постановою суду апеляційної інстанції з-поміж іншого змінено ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у справі № 910/26475/14 в частині визнання кредиторами ТзОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" та, зокрема визнано фізичних та юридичних осіб кредиторами з майновими вимогами до боржника, віднесених до четвертої та шостої черг реєстру вимог кредиторів.

12. При цьому суд апеляційної інстанції, не обмежуючись вимогами апеляційної скарги змінив ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 стосовно всіх кредиторів з майновими вимогами до боржника. 

Короткий зміст вимог та підстав касаційної скарги

13. 23.02.2021 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - скаржники, касатори) звернулись до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 (пункт 1 резолютивної частини ухвали) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 у справі № 910/26475/14 (пункт 9 резолютивної частини постанови) в частині визнання кредиторами шостої черги з майновими вимогами до        ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія": ОСОБА_23 на суму 573 876,70 грн, ОСОБА_24 на суму 580 000,00 грн, ОСОБА_25 на суму 46650,00 грн, ОСОБА_26 на суму 566 400,00 грн, Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІП Групп" на суму 375 895,00 грн, ОСОБА_27 на суму        635 417,00 грн, ОСОБА_28 на суму 506 000,00 грн, ОСОБА_29 на суму     717 924,84 грн, ОСОБА_30 на суму 500 000,00 грн, ОСОБА_31 на суму 464 620,00 грн, ОСОБА_32 на суму 84 000,00 грн, ОСОБА_33 на суму               717 645,15 грн, ОСОБА_34 на суму 428 388,85 грн, ОСОБА_35 на суму 660 000,01 грн, ОСОБА_36 на суму 350 000,00 грн, ОСОБА_37 на суму 808 000,00 грн, ОСОБА_38 на суму 1 845 000,00 грн, ОСОБА_39 на суму 910 000,00 грн, ОСОБА_40 на суму 685 000,00 грн., ОСОБА_41 на суму         449 245,50 грн, ОСОБА_42 на суму 392 500,00 грн, ОСОБА_11 на суму 537 457,50 грн, ОСОБА_43 на суму 626 425,25 грн, ОСОБА_44 на                    34 201,60 грн, ОСОБА_45 на суму 261 615,75 грн, ОСОБА_46 на суму 470 200,00 грн, ОСОБА_47 на суму 325 455,00 грн, ОСОБА_48 на суму 325455,00 грн., ОСОБА_49 на суму 1 944 590,00 грн, ОСОБА_50 на суму 433 816,00 грн, ОСОБА_51 на суму 810 000,00 грн, ОСОБА_52 на суму 80 750,00 грн, ОСОБА_53 на суму 440 580,00 грн, ОСОБА_54 на суму 130 000,00 грн, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІП груп аеропорт" на суму 1 919 677,00 грн, ОСОБА_55 на суму 329 631,00 грн, ОСОБА_56 на суму 306 499,00 грн, ОСОБА_57 на суму 495 490,00 грн, ОСОБА_58 на суму 309 182,25 грн, Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на суму 36 799 657,00 грн, ОСОБА_59 на суму 683 373,00 грн, ОСОБА_60 на суму 911 388,00 грн, ОСОБА_5 на суму                         984 230,00 грн, ОСОБА_61 на суму 558 870,00 грн, ОСОБА_62 та           ОСОБА_63 на суму 373 483,00 грн, ОСОБА_64 на суму 1 164 065,00 грн, ОСОБА_65 на суму 1 084 945,20 грн, ОСОБА_66 на суму 261 615,75 грн,          ОСОБА_67 на суму 676 878,21 грн, ОСОБА_68 на суму 758 222,24 грн, ОСОБА_69 та ОСОБА_70 на суму 3 635 698,18 грн,            ОСОБА_71 та ОСОБА_72 на суму 2 825 540,32 грн, ОСОБА_73 на суму 151 500,00 грн, ОСОБА_74 на суму 373 483,00 грн, ОСОБА_52 на суму                 1 569 860,75 грн, ОСОБА_75 на суму 481 772,00 грн, ОСОБА_76 на суму 485 233,00 грн та з вимогою направити справу для продовження розгляду.

14. У якості підстав касаційного оскарження судового рішення скаржник посилається на прийняття судом апеляційної інстанції постанови з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права без урахуванням висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема у постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від 17.12.2019 у справі    № 01/1494 (14-01/1494) та неналежне дослідження судами доказів наявних у справі, що за своєю суттю підпадає під правове регулювання пунктів 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України        (далі - ГПК України). 

Рух касаційної скарги 

15. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи            № 910/26475/14 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Пєскова В. Г., Погребняка В. Я., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 26.02.2021.

16. Ухвалою від 05.03.2021 Верховний Суд залишив касаційну скаргу скаржників без руху та надав строк для усунення недоліків скарги.

17. 05.04.2021 Верховний Суд постановив ухвалу, якою поновив скаржникам строк на касаційне оскарження, відкрив касаційне провадження у справі               № 910/26475/14 за касаційною скаргою ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2019; призначив касаційну скаргу до розгляду в судовому засіданні на 22.04.2021; надав учасникам справи строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 19.04.2021.

18. 19.04.2021 до Верховного Суду від розпорядника майна ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" арбітражного керуючого Бандоли О. О. надійшов відзив на касаційну скаргу.

19. 20.04.2021 до Верховного Суду від представника ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" надійшло клопотання про закриття касаційного провадження у справі № 910/26475/14.

20. Одночасно до Верховного Суду від представника ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" надійшов відзив щодо відмови в задоволенні касаційної скарги скаржників та залишення без змін постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 у справі                       № 910/26475/14.

21. 20.04.2021 на електронну адресу та 21.01.2021 на адресу Верховного Суду від Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"                  (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк") надійшли клопотання про залишення касаційної скарги без руху та відзив щодо залишення касаційної скарги без задоволення, постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 без змін.

22. 20.04.2021 та 21.04.2021 до Верховного Суду від ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" надійшли клопотання про залишення касаційної скарги без розгляду та закриття касаційного провадження у справі               № 910/26475/14.

23. 22.04.2021 до Верховного Суду від представника скаржників надійшли пояснення за результатом розгляду відзивів, заперечення на клопотання про закриття касаційного провадження.

24. Ухвалою від 22.04.2021 Верховний Суд відклав розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до 14.05.2021.

25. 23.04.2021 до Верховного Суду від представника скаржників надійшли пояснення щодо переліку осіб за ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 щодо уточнення адрес учасників справи.

26. 23.04.2021 на електронну адресу та 27.04.2021 на адресу Верховного Суду надійшли пояснення щодо уточнення актуальних адрес учасників справи від розпорядника майна ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" та 27.04.2021 аналогічні за змістом пояснення надійшли від ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія".

27. 14.05.2021 представником скаржників подано до Верховного Суду доповнення до заперечень на клопотання ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" та ПАТ "Укаргазбанк" про закриття касаційного провадження; пояснення щодо наявності статусу кредитора у справі про банкрутство ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" та пояснення щодо переліку осіб за ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2019.

28. У судове засідання 14.05.2021 з`явились представники скаржників, боржника  ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія", кредиторів                        ПАТ АБ "Укргазбанк", ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,     ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , кредитор ОСОБА_7 та арбітражний керуючий Бандола О. О. (особисто)

29. Інші учасники справи своєї явки в судове засідання не забезпечили. Будь-яких заяв, клопотань від учасників справи щодо неможливості ними забезпечити участь в судовому засіданні та реалізувати свої процесуальні права станом на час розгляду скарги до суду касаційної інстанції не надходило, при тому, що про дату, час і місце судового засідання учасники справи повідомлялись рекомендованою кореспонденцією, з урахуванням уточнених актуальних адрес, наданих суду представником скаржників, боржником та арбітражним керуючим.

30. Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)).

31. Участь представників учасників справи в судовому засіданні, призначеному ухвалою від 22.04.2021 на 14.05.2021 обов`язковою не визнавалась про що безпосередньо доводилось до відома учасників справи у пункті 3 резолютивної частини ухвали суду.

32. З урахуванням наведеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності решти учасників справи.

Розгляд заяв (клопотань)

Щодо клопотання про закриття касаційного провадження та залишення касаційної скарги без розгляду

33. 20.04.2021 до Верховного Суду від представника ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" надійшло клопотання про закриття касаційного провадження у справі № 910/26475/14, мотивоване, на думку останнього, сплатою судового збору за подання касаційної скарги в неповному обсязі. 

34. 20.04.2021 до Верховного Суду від ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" надійшло клопотання про закриття касаційного провадження у справі № 910/26475/14, мотивоване, на думку останнього, сплатою судового збору за подання касаційної скарги в неповному обсязі.

35. Також, до Верховного Суду надійшло клопотання про закриття касаційного провадження у справі № 910/26475/14 від ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія", в якому також зазначено про залишення касаційної скарги без розгляду, мотивоване неналежним підтвердженням направлення скаржниками іншим учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів.

36. Надаючи правову оцінку аргументам наведеним у вказаних клопотаннях суд зважає на таке.

37. Статтею 296 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття касаційного провадження, зокрема суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо:
1) після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги;
2) після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;
3) після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося;
4) після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом;
5) після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

38. Тлумачення змісту цієї норми свідчить, що остання підлягає застосуванню лише за наявності однієї із зазначених підстав.

39. Водночас, доводи викладені у поданих клопотаннях про закриття касаційного провадження (неповна сплата судового збору за подання касаційної скарги, ненадіслання копії касаційної скарги та доданих документів) не містять визначених статтею 296 ГПК України підстав для закриття касаційного провадження, отже наведені клопотання є безпідставними та задоволенню судом не підлягають.

Щодо клопотання про залишення касаційної скарги без руху 

40. 20.04.2021 від ПАТ АБ "Укргазбанк" надійшло клопотання про залишення касаційної скарги без руху, мотивоване, на думку останнього, сплатою судового збору за подання касаційної скарги в неповному обсязі, та відсутністю направленого на адресу ПАТ АБ "Укргазбанк" повного тексту касаційної скарги.

41. Надаючи правову оцінку аргументам наведеним у вказаному клопотанні суд зважає на таке.

42. Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

43. Суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що дійсно статтею 291 ГПК України передбачено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, надіслати іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

44. Водночас за змістом статті 290 ГПК України в якості обов`язкових додатків до касаційної скарги законодавцем не передбачено долучення доказів надіслання копії касаційної скарги іншим учасникам справи, а відтак ненадання доказів надсилання матеріалів, що стосуються касаційної скарги іншим учасникам справи не можуть бути підставою для залишення касаційної скарги без руху відповідно до статті 292 ГПК України.

45. З огляду на зазначене, клопотання ПАТ АБ "Укргазбанк" про залишення касаційної скарг без руху задоволенню не підлягає.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу ( ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 )

46. В обґрунтування доводів касаційної скарги касатори посилаються на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, зазначаючи, зокрема, таке:
- судами попередніх інстанцій не враховано висновки Верховного Суду щодо визначення суб`єктного складу та порядку розгляду грошових вимог, сформовані у постановах від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від 17.12.2019 у справі № 01/1494 (14-01/1494) зокрема щодо застосування норм статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), статті 1, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КузПБ);
- оскаржувані судові рішення порушують права інших кредиторів, які не заявляли грошові та майнові вимоги до боржника, в частині завищених кредиторських вимог банкрута на суми не перевірених, не заявлених, не підтверджених (не існуючих) 57-ми зобов`язань осіб, що увійшли до шостої черги задоволення вимог кредиторів (список осіб, визначений у пункті 9 резолютивної частини постанови), - судами не перевірено грошові вимоги осіб внесених до шостої черги задоволення вимог кредиторів на предмет їх дійсності, фіктивності;
- судом порушено процесуальний порядок визначення суб`єктності у справі про банкрутство при визначенні кредиторами осіб, які не виявили волевиявлення заявити свої вимоги до банкрута шляхом подання заяви, надання відповідних доказів та сплату судового збору;
- судами неналежно досліджено докази у справі.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Доводи розпорядника майна ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" арбітражного керуючого Бандоли О. О.

47. Розпорядник майна ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" арбітражний керуючий Бандола О. О. у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що на підставі документів, які були надані боржником, а саме: договорів купівлі-продажу цінних паперів, угод про зарахування зустрічних однорідних вимог, договорів про відступлення прав та обов`язків (заміну сторони), витягів з реєстрів, платіжних доручень, банківських виписок, векселів тощо було встановлено наявність договірних відносин між боржником і кредиторами, визнання вимог яких оскаржується скаржниками згідно поданої касаційної скарги. Крім того, розпорядник майна зазначає, що провадження у справі про банкрутство ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" було порушено за заявою боржника. 

Доводи ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" 

48. У відзивах, поданих ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" та його представником щодо залишення касаційної скарги без задоволення, постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 без змін зазначено, зокрема таке:
- твердження заявників касаційної скарги про те, що кредиторами шостої черги самобанкрутства підприємства можуть бути особи, якими подані в процедурі банкрутства саме заяви про визнання їх кредиторами не ґрунтуються на вимогах закону - КузПБ, кредитори шостої черги набули статусу кредиторів на підставі та в порядку пункту 4 статті 34 КУзПБ;
- помилковість посилання скаржниками на висновки Верховного Суду у постанові від 17.12.2019 у справі № 01/1494, з огляду на відмінність предмету розгляду даної справи;
- відсутність порушених прав заявників касаційної скарги прийнятими судовими рішеннями.

Доводи ПАТ АБ "Укргазбанк" 

49. У відзиві ПАТ АБ "Укргазбанк" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, зазначаючи, зокрема таке:
- матеріали справи містять належні докази на підтвердження майнових зобов`язань боржника перед кредиторами;
- спростування твердження скаржників щодо неподання ПАТ АТ "Украгзбанк" заяви з кредиторськими вимогами до боржника;
- помилковість посилання скаржниками на висновки Верховного Суду у постанові від 17.12.2019 у справі № 01/1494, з огляду на відмінність предмету розгляду даної справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

50. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

51. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

52. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

53. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги

Оцінка аргументів учасників справи й висновків судів попередніх інстанцій

54. Предметом судового розгляду у цій справі є визнання Господарським судом міста Києва у попередньому засіданні від 11.11.2019 вимог ряду кредиторів                       ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" зокрема вимог кредиторів, віднесених до шостої черги реєстру вимог кредиторів боржника та затвердження реєстру вимог кредиторів боржника,

55. За своїми ознаками у контексті підстав касаційного оскарження судових рішень доводи скаржника фактично ґрунтуються на підставах, правове регулювання яких визначено пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

56. Отже, з огляду на зміст та характер доводів скаржника, в ході касаційного перегляду оскаржуваних рішень необхідним є надання оцінки застосування судами попередніх інстанцій норм права з урахуванням підстав касаційного оскарження судових рішень.

57. Надаючи оцінку наведеним доводам скаржників Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду враховуючи приписи статті 300 ГПК України щодо перегляду у касаційному порядку судових рішень в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи враховує таке.

Щодо оскарження постанови суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України

58. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

59. Суд враховує, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 523/6003/14-ц, від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16, від 20.06.2018 у справі № 755/7957/16-ц, від 26.06.2018 у справі № 2/1712/783/2011,                      від 26.06.2018 у справі № 727/1256/16-ц, від 04.07.2018 у справі                                № 522/2732/16-ц, від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, від 23.06.2020 у справі                                  № 696/1693/15-ц).

60. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

61. Отже, наявність передумов для реалізації скаржником права ініціювати касаційний перегляд судових рішень з підстав наведених у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України перебуває в залежності від встановлення сукупності таких складових елементів (критеріїв) як подібність предмета спору (заявлених вимог), підстав позову (вимог), змісту позовних вимог, встановлених судами фактичних обставин та наявності однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин.

62. При з`ясуванні подібності правовідносин у справах про визнання банкрутом, особливості окремих судових процедур банкрутства зумовлюють застосування критерію "предмет розгляду", наближеного за значенням до сукупності таких елементів, як предмет спору, підстави позову та зміст позовних вимог у справах позовного провадження.

63. Відмінність предмета розгляду у справі, що переглядається судом та у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник, однаково як і не подібність правовідносин у таких справах за будь-яким іншим із зазначених вище критеріїв, не дає підстав для касаційного оскарження в розумінні пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

64. Доводи скаржника у цій частині зводяться до посилання на прийняття оскаржуваних рішень без урахування висновків Верховного Суду, сформованих у постановах від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, від 25.06.2020 у справі                  № 916/1965/13, від 17.12.2019 у справі № 01/1494 (14-01/1494) зокрема щодо застосування норм статті 23 Закону про банкрутство, статей 1, 45, 47 КУзПБ.

65. З матеріалів судової справи встановлено, що заявник ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство.

66. Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія", відкрито процедуру розпорядження майном.

67. У справі, що розглядається (№ 910/26475/14), об`єктом апеляційного та касаційного перегляду є ухвала Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 про визнання у попередньому засіданні вимог ряду кредиторів ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія", зокрема вимог кредиторів, віднесених до шостої черги реєстру та затвердження реєстру вимог кредиторів боржника, тобто за своєю сутнісною ознакою вказана ухвала є ухвалою попереднього засідання.

68. Північний апеляційний господарський суд, частково змінивши ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2019, зазначає про визнання фізичних та юридичних осіб кредиторами з майновими вимогами до боржника, віднесених до четвертої та шостої черг реєстру вимог кредиторів.

69. Проаналізувавши висновки, що викладені у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, суд касаційної інстанції зважає на таке.

70. Щодо посилань скаржника в касаційній скарзі на висновки стосовно порядку набуття кредитором статусу учасників справи про банкрутство, сформовані в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, встановлено, що остання прийнята за результатом касаційного перегляду ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020, якою закрито апеляційне провадження на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Златобанк", порушеного за заявою ініціюючого кредитора, що за змістом спірних правовідносин (правові підстави) не є подібними правовідносинам, що склалися у даній справі стосовно визнання вимог кредиторів шостої черги.

71. Що стосується посилань скаржника на висновки, сформовані у постанові Верховного Суду 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, встановлено, що вказана постанова прийнята внаслідок касаційного перегляду ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 про закриття апеляційного провадження на постанову Господарського суду Одеської області від 12.02.2014 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Зірка", порушеній за заявою ініціюючого кредитора, що свідчить про те, що встановлені фактичні обставини у справі № 916/1965/13 є відмінними від обставин справи № 910/26475/14, отже висновки на які посилається скаржник сформовано за неподібних фактичних обставин.

72. Стосовно посилань скаржника на висновки щодо набуття статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника, які сформовані у постанові Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 01/1494 (14-01/1494), прийнятій внаслідок касаційного перегляду ухвали Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 про закриття апеляційного провадження на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 про визнання погашеними вимог кредитора у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", порушеній за заявою ініціюючого кредитора. Отже, наведений скаржником висновок Верховного Суду у справі                             № 01/1494 (14-01/1494) не може бути застосовано, як належне обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

73. Аналіз змісту зазначених вище постанов на предмет подібності наведених в них правовідносин свідчить, що у справі, яка переглядається, та у справах на судові рішення в яких посилається скаржник (постанови Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від 17.12.2019 у справі № 01/1494 (14-01/1494)) встановлені судами фактичні обставини справи, які сформували зміст спірних правовідносин не є подібними (справи про банкрутство порушені за заявами ініціюючих кредиторів та в яких об`єкти оскарження відмінні від цієї справи).

74. Ураховуючи викладене, наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримали підтвердження після відкриття касаційного провадження.

75. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

76. З огляду на вказане, Верховний Суду у складі колегії судів Касаційного господарського суду дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою в цій частині на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України.

Щодо оскарження постанови суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України

77. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених статтею 310 цього Кодексу.

78. У касаційній скарзі скаржників підставою для скасування оскаржуваних рішень зазначено не дослідження судами доказів належності та правомірності вимог осіб, включених до шостої черги реєстру вимог кредиторів (пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України).

79. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

80. Отже, якщо підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України визнані необґрунтованими, то у скаржника не виникає права вимагати скасування судового рішення з підстав порушення судом норм процесуального права, за таких обставин перегляд судового рішення у касаційному порядку з цієї підстави є неможливим (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 915/1734/18, від 15.12.2020 у справі № 910/18249/19, від 16.02.2021 у справі № 916/2783/17, від 25.02.2021 у справі № 922/1978/16).

81. Однак наведені скаржниками у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України не підтвердилися після відкриття касаційного провадження про що зазначено, зокрема у пунктах 73-76 цієї постанови). 

82. Тому такі доводи скаржника як неповне дослідження судами доказів не можуть братися до уваги судом касаційної інстанції.

83. До того ж встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).

84. За наведеного, суд відхиляє аргументи скаржника, які підпадають під правове регулювання пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки останнім не доведено зазначених вище передумов для перегляду судового рішення у касаційному порядку з цієї підстави

Щодо суті касаційної скарги

85. Доводи ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 наведені в скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

86. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

87. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

88. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що оскаржувані судові рішення прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

89. Водночас, як уже зазначалося, оскільки підстава для касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 цього Кодексу Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження у справі у цій частині.

Щодо судових витрат

90. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у справі № 910/26475/14 витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржників.

Висновки щодо застосування норм права

91. Наявність передумов для реалізації скаржником права ініціювати касаційний перегляд судових рішень з підстав наведених у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України перебуває в залежності від встановлення сукупності таких складових елементів (критеріїв) як подібність предмета спору (заявлених вимог), підстав позову (заявлених вимог), змісту позовних вимог, встановлених судами фактичних обставин та наявності однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин.

92. Якщо підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України визнані необґрунтованими, то у скаржника не виникає права вимагати скасування судового рішення з підстав порушення судом норм процесуального права визначених пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України, за таких обставин перегляд судового рішення у касаційному порядку з цієї підстави є неможливим.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 287, 296, 301, 308, 309 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційне провадження у справі № 910/26475/14 за касаційною скаргою ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України закрити.
2. Касаційну скаргу ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України залишити без задоволення.

3. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у справі № 910/26475/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. О. Банасько

Судді                                                                                                    В. Г. Пєсков

                                                                                                    В. Я. Погребняк