Постанова 
Іменем України                                                            
09 червня2021 року
м. Київ
справа № 753/18952/18
провадження № 61-11665св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого -  Висоцької В. С.,
суддів: Грушицького А. І.,  Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.,                      Ткачука О. С.,
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Арт-Капітал Менеджмент»,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Арт-Капітал Менеджмент» на рішення Дарницького районного суду  м. Києва від                       21 лютого 2019 року у складі судді Сирбул О. Ф. та постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року у складі колегії суддів Пікуль А. А., Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Арт-Капітал Менеджмент»до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання рішення суду,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2018 року ТОВ «Компанія з управління активами «Арт-капітал менеджмент» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання рішення суду за період з 08 листопада 2010 року з 24 вересня 2018 року у розмірі 377 272,86 грн, з яких: 51 025,25 грн - 3% річних, 326 247, 61 грн інфляційних втрат.
Позов обґрунтований тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2010 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Арт-капітал менеджмент» було стягнуто суму позики з урахуванням інфляції у розмірі 130 530,60 грн, 3% річних у сумі 2 984,84 грн, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики за період з 04 жовтня 2008 року з 17 серпня 2009 року у сумі 23 422,41 грн, штраф у сумі 57 100 грн, а також судові витрати у сумі 1 720 грн, а всього 215 857,85 грн.
Однак, рішення суду відповідачем не виконане. Позивач вказував, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору позики, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. 
Позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 3% річних у сумі                    51 025,25 грн та інфляційних втрат у сумі 326 247,61 грн за період з 08 листопада 2010 року до  24 вересня 2018 року.
Короткий зміст судових рішень 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 травня               2019 року, позов залишено без задоволення за безпідставністю заявленого позову.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у даних правовідносинах ТОВ «Компанія з управління активами «Арт-капітал менеджмент» вчинило у письмовій формі односторонній правочин щодо прощення боргу         ОСОБА_2 шляхом списання суми заборгованості як безнадійної, за рахунок створеного резерву, з відображенням у ф. № 1ДФ за третій квартал 2017 року за ознакою доходу 107, що свідчить про припинення зобов`язання на підставі статті 605 ЦК України.
Надходження касаційної скарги та рух скарги в суді касаційної інстанції
У червні 2019 року ТОВ «Компанія з управління активами «Арт-Капітал Менеджмент» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою та витребувано з Дарницького районного суду м. Києва справу  №753/18952/18.
У липні 2019  року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів. 
Короткий зміст вимог касаційної  скарги
Скаржник просив суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.        
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що відображення у бухгалтерському обліку товариства та відповідні облікові процедури товариства щодо списання частини заборгованості за рахунок сформованих резервів не є прощенням боргу                 ОСОБА_2 та не припиняє зобов`язання відповідача за чинним рішенням суду про стягнення заборгованості за договором позики. Суди безпідставно ототожнили списання безнадійної заборгованості із прощенням боргу.
Судами не було встановлено дати вчинення правочинущодо прощення боргу чи інших доказів, що спростовують цей факт. 
Доводи інших учасників справи
Відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 мотивовано тим, що позивач здійснив фінансову операцію списання (прощення) боргу відповідача, як безнадійного, що свідчить про припинення зобов`язання на підставі статті 605 ЦК України.
Фактичні обставини справи
Судами було встановлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду                   м. Києва від 28 жовтня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Арт-Капітал Менеджмент» було стягнуто суму позики з урахуванням інфляції у розмірі 130 530,60 грн,  3% річних у сумі 2 984,84 грн, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики за період з 04 жовтня 2008 року з 17 серпня 2009 року у сумі 23 422,41 грн, штраф у сумі 57 100 грн, а також судові витрати у сумі 1 720 грн, а всього 215 857,85 грн                   ( а.с. 7-8).
Відповідно до змісту зазначеного рішення, в результаті невиконання                         ОСОБА_2 умов договору позики станом на 17 серпня 2009 року у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «Компанія з управління активами «Арт-Капітал Менеджмент» у сумі 214 037,85 грн з яких: сума позики з урахуванням інфляції - 130 530,60грн (у тому числі основна сума боргу - 114 200 грн), 3% річних у сумі 2984,84 грн, пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики за період з 04 жовтня 2008 року до 17 серпня 2009 року в сумі 23 422,41 грн, штраф у сумі 57 100 грн. 
На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у Дарницькому  районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві та постановою від 07 червня 2016 року було повернуто  стягувачу ( а.с.14).
Згідно з листом за підписом директора ТОВ «Компанія з управління активами «Арт-Капітал Менеджмент» Петренко І. В. від 24 вересня 2018 року № 213/18, зважаючи на те, що відсутня офіційна інформація про наявність майна у ОСОБА_2 та закінчився строк повторного пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, стягнути цей борг не вбачається можливим, тому у                   2017 році заборгованість у сумі 114 200 грн була списана позивачем, як безнадійна, за рахунок створеного резерву з відображенням у формі № 1ДФ за 3-й квартал 2017 року з ознакою доходу 107 ( а.с.16).
Документи щодо проведення цієї фінансової операції були подані позивачем до органів Державної фіскальної служби.
У вересні 2018 року ГУ ДФС у м. Києві направляло ОСОБА_2 письмову вимогу про подання податкової декларації щодо отриманого доходу від 12 листопада             2018 року № Щ/26-15-13-04-020 та податкове повідомлення-рішення від                                   09 листопада 2018 року № 0316061304 про застосування до нього штрафних санкцій ( а.с.61).
З податкової декларації про майновий стан і доходи від 27 вересня 2018 року ОСОБА_2 вбачається, що після отримання вимоги ГУ ДФС у м. Києві про подання податкової декларації щодо отриманого доходу у вигляді суми заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності, ОСОБА_2 подав податкову декларацію за доходом у вигляді додаткового блага (прощений (анульований) борг). ОСОБА_2 сплатив податок на суму прощеного боргу у розмірі 20 556 грн. Крім того, відповідач сплатив штраф у розмірі 170 грн за невчасне подання декларації (а.с.59,60-66).
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у даних правовідносинах ТОВ «Компанія з управління активами «Арт-капітал менеджмент» вчинило у письмовій формі односторонній правочин по прощенню боргу                 ОСОБА_2 шляхом списання суми заборгованості як безнадійної, за рахунок створеного резерву, з відображенням у ф. № 1ДФ за третій квартал 2017 року за ознакою доходу 107 , що свідчить про припинення зобов`язанняна підставі статті 605 ЦК України
Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду першої та  апеляційної інстанції з огляду на наступне.
За змістом частини другої статті  625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. 
Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, у тому числі і за рішенням суду.
Судами було встановлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду                   м. Києва від 28 жовтня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Арт-Капітал Менеджмент» було стягнуто суму позики з урахуванням інфляції у розмірі 130 530,60 грн,  3% річних у сумі 2 984,84 грн, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики за період з 04 жовтня 2008 року з 17 серпня 2009 року у сумі 23 422,41 грн, штраф у сумі 57 100 грн, а також судові витрати у сумі 1 720 грн, а всього 215 857,85 грн .  
ТОВ "Компанія з управління активами "Арт-капітал менеджмент" здійснило списання суми заборгованості  ОСОБА_2   у розмірі 114  200 грн як безнадійної, за рахунок створеного резерву, з відображенням у ф. № 1ДФ за третій квартал 2017 року за ознакою доходу 107 (а.с.1-4).
Вказані дії з боку позивача були підставою для подання ОСОБА_2   податкової декларації за доходом у вигляді додаткового блага (прощений (анульований) борг).  ОСОБА_2 сплатив податок на суму прощеного боргу у розмірі 20 556 грн.           
Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.
Прощення боргу - це односторонній правочин, який вчиняє кредитор. Прощення боргу є правочином, що не потребує дій на його виконання. 
Таким чином, суди дійшли правильного висновку, що у даних правовідносинах ТОВ "Компанія з управління активами "Арт-капітал менеджмент" вчинило односторонній правочин щодо прощення боргу  ОСОБА_2 , шляхом списання суми заборгованості як безнадійної, за рахунок створеного резерву, з відображенням у ф. № 1ДФ за третій квартал 2017 року за ознакою доходу 107.
Відповідно суди дійшли правильних висновків, що після прощення боргу підстав для застосування частини другої статті 625 ЦК України до грошового зобов`язання у розмірі 114 200 грн за рішенням Дарницького районного суду  м. Києва від                       28 жовтня 2010 року немає.
Доводи касаційної скарги відносно того, що відображення у бухгалтерському обліку товариства та відповідні облікові процедури товариства щодо списання частини заборгованості за рахунок сформованих резервів не є прощенням боргу                  ОСОБА_2 та не припиняє зобов`язання відповідача за чинним рішенням суду про стягнення заборгованості за договором позики, суди безпідставно ототожнили списання безнадійної заборгованості із прощенням боргу не заслуговують на увагу та зводяться до переоцінки доказів.
Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги щодо того, що судами не було встановлено вчинення правочину щодо прощення боргу, оскільки вимоги статті  605 ЦК України не передбачають форму та зміст самого прощення боргу. Суди надали оцінку доказам у сукупності, на підставі чого було встановлено наявність одностороннього правочину позивача щодо прощення боргу.
Проте, суди не звернули увагу на те, що прощення боргу було вчинено частково лише по відношенню до 114  200  грн заборгованості, а відповідно до заочного рішення Дарницького районного суду  м. Києва від 28 жовтня 2010 року грошове зобов`язання  ОСОБА_2 перед ТОВ «Компанія з управління активами «Арт-Капітал Менеджмент» складає 215 857,85 грн, відповідно прощення боргу відбулось не на весь розмір грошового зобов`язання, а лише на 114  200  грн. 
За таких обставин, у період з дня прощення боргу до 24 вересня 2018 рокупозивач має право здійснювати нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на решту непрощеного грошового зобов`язання за невиконаним рішення суду у розмірі  101 657,85 грн.
Також, суд апеляційної інстанції не надав оцінку тому, що за період з  08 листопада 2010 року по день прощення позивачем боргу (2017 рік) рішення Дарницького районного суду м. Києва відповідачем не виконувалось, відповідно до вказаного грошового зобов`язання у загальному розмірі 215 857,85 грн підлягає застосуванню частина друга статті 625 ЦК України.
Суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду справи на вказане не звернув увагу, у зв`язку з чим прийшов до передчасних висновків про те, що позивач позбавлений права нараховувати 3% річних та інфляційних втрат за невиконання  зобов`язань за заочним рішенням Дарницького районного суду                   м. Києва від 28 жовтня 2010 року.
Висновки Верховного Суду за результатом розгляду касаційної скарги
Відповідно до  пункту 1 частини 3  статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм достатньої правової оцінки.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає наявними підстави для скасування постанови Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Під час нового розгляду справи, суду апеляційної інстанції необхідно встановити точний період до моменту прощення боргу, за який позивач має право нараховувати компенсаційні виплати, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України  на невиконане грошове зобов`язання за рішенням суду у загальному розмірі 215 857,85 грн та надати правову оцінку вказаному розрахунку за встановлений період, а також встановити точний період після прощення боргу (2017 рік) до 24 вересня 2018 рокуза який позивач має право нараховувати компенсаційні виплати, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України за невиконане грошове зобов`язання за рішенням суду у загальному розмірі                          101 657,85 грн.
Оскільки Верховний Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 400, 411, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Арт-Капітал Менеджмент» задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                     В. С. Висоцька
Судді:                                                                                     А. І. Грушицький
А. А. Калараш   
Є. В. Петров 
О. С. Ткачук