Справа № 759/20865/20                                                           Головуючий в суді І інстанції - Оздоба М.О.
Провадження № 33/824/959/2021                                         Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
10 червня 2021 року                                                                                м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ридзель О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня  2020 року,  
в с т а н о в и в:
Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,  
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого    ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 03 листопада 2020 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, в м. Києві, по вул. Жмеринській, 2, керував автомобілем «Шевроле», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України.  
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянтом указано про те, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівникам поліції був проведений за допомогою приладу Алькотестрет 6820. Однак, на переконання апелянта, даний огляд не може бути визнаний судом допустимим доказом на підтвердження наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступні обставини. Так, працівниками поліції не була надана інформації щодо наявності сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку даного приладу, останнє калібрування зазначеного приладу було проведено майже рік тому, тобто з порушенням регламентованого 6 місячного строку калібрування, а температурний режим зазначений у роздруківці не відповідав дійсній температурі, яка була на вулиці того дня. Наведені обставини, на думку апелянта, свідчать про те, що працівники поліції повинні були направити його до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення відповідного огляду, чого останніми зроблено не було.  Крім цього ОСОБА_1 , зазначено також і на ряд інших порушень, які були допущенні працівниками патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема апелянтом зазначено про те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення його від керування транспортним засобом  та передачі його керування  іншій особі, що на думку апелянта, викликає сумнів у законності дій поліцейських при оформленні матеріалів. Письмові пояснення свідків не були власноручно написані, а відтак вони не можуть бути взяті до уваги,  а відеозапис з нагрудної камери працівника поліції  є фрагментарним, та на ньому не зафіксовано всіх обставин події. Викладене на думку апелянта, переконливо свідчить про відсутність в матеріалах справи належних на допустимих доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Поряд з цим, апелянтом також указано, що поза увагою місцевого суду при накладенні на нього стягнення у виді позбавлення керуванням транспортними засобами залишилась та обставина, що він є єдиним годувальником у сім`ї, а керування транспортними засобами є єдиним джерелом його доходу. Просив скасувати постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Вислухавши пояснення:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Висновки судді місцевого суду про доведеність вини  ОСОБА_1   у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння стверджуються наступними доказами:   
актом огляду  на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого при проведенні огляду ОСОБА_1   на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу у нього виявлено алкоголь 1,15 проміле;
роздруківкою з приладу Драгер, відповідно до якої результат тесту становить 1,15 проміле;
відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано обставини огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння;
іншими доказами.
Місцевим судом належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи, на підставі яких прийнятий обґрунтований  висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.
Як вбачається з матеріалів провадження, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції з використанням спеціального технічного засобу «Drager» Alcotest 6820» та згідно роздруківки даного приладу за результатами проведеного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння (а.с. 3), останнє калібрування вказаного технічного засобу проводилось 03.12.2019 року. Інструкцією з експлуатації газоаналізатора "Drager Alcotest 6820" передбачено період між повірками не менше ніж 1 раз на 12 місяців. Оскільки  огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 03.11.2020 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку, наведена обставина  спростовує твердження апелянта про проведення його огляду з порушенням інструкції з експлуатації вказаного приладу, без дотримання строку його технічного обслуговування, а саме калібрування.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівники поліції в порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не повідомили його про порядок застосування спеціального технічного засобу не надали йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є безпідставними, оскільки відповідно до пункту 5 розділу ІІ вищезазначеної Інструкції, надання водію відповідних технічних документів на спеціальний технічний засіб, здійснюється виключно на вимогу водія перед проведенням його огляду на стан сп`яніння, однак згідно даних, що містяться в матеріалах справи та відеозапису нагрудної камери працівників поліції, ОСОБА_1 такої вимоги не висував і перед проведенням огляду останній був проінформований про порядок застосування спеціального технічного засобу.
Крім того, суд звертає увагу, що долучений до матеріалів провадження відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. 
Також апеляційний суд вважає безпідставними і посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення його на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки як вбачається з матеріалів справи, що також підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» і останній не заперечував проти результатів проведеного тесту, а тому ОСОБА_1 не направлявся поліцейським до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення такого огляду.
Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги, які стосуються свідків, що були задіяні у ході фіксації адміністративного правопорушення.  
Так, із зазначеного вище відеозапису вбачається, що у ході фіксації вчиненого адміністративного правопорушення були присутні свідки, ці свідки засвідчили згоду ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та його згоду з результатами такого огляду та надали письмові пояснення, які знаходяться у матеріалах адміністративної справи. Суд звертає увагу на те, що за своїм змістом письмові пояснення свідків відповідають фактичним обставинам події, об`єктивно зафіксованим на згаданому вище відеозаписі. У зв`язку із цим пояснення свідків визнаються судом належними та допустимими доказами.
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , зокрема, щодо неспівпадіння температури зазначеної у роздруківці приладу «Драгер» та на вулиці того дня, а також не відсторонення його від керування транспортним засобом, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки цей стан було зафіксовано у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», а інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки, в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду справи не наведено.
Підстав для скасування чи зміни постанови судді Святошинського  районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1   суд не знаходить, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення. 
Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1  залишити без змін. 
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       О.П. Свінціцька